Lothar Gassmann

Znamení poslední doby

Lothar Gassmann

Znamení poslední doby

.VYDAVATELSTVÍ

Ostrava 2003

Preklad z originálu: Was uns die Zukunft bringt

Vydal: Verlag Mitternachtsruf Pfäffikon

ISBN 3 85810 273 3

Preložila: Ľudmila Hallerová

Vydavatel českého prekladu: ÍA. -ALEF Ostrava

S láskavým svolením vydavatele originálu.

© českého vydaní 2003 J3.-ALEF Ostrava

ISBN 80-86509-09-5

Pŕedmluva vydavatele

V záŕí 2002 ve vydavatelství Mittemachtsruf Pfäffikon (Švý-

carsko) vyšla knižka s nazvem „Was uns die Zukunft bringt" (Co

nám pfinese budoucnost). V této knížce j sou zarazená pojednaní tfí

autora:

Roger Liebi: Nový pohled na pašijový týden a jeho židovský

základ

Norbert Lieth: Pohled do budoucnosti — na podklade knihy proroka

Zacharjáše

a toto pojednaní Lothara Gassmanna.

Rozhodli jsme se samostatné vydat tu část publikace, kterou

napsal dr. Lothar Gassmann, protože situace ve svete se dotyká i

véŕících lidí. A práve biblický pohled na znamení, která prožíváme

a která podlé prorockých slov pfedcházejí druhý príchod Pána

Ježíše na tento svet, múze povzbudit a upevnit víru véŕících čte-

nára. Nékteŕí kresťané maj í totiž strach z teroristických útoku, j iní

z používaní internetu (www=666) či ze vstupu našeho štátu do

Evropské únie. Vždyť znaky únie i euro pripomínaj í obrazy pou-

žité vknize Zjevení pro ríši antikrista! Jak se máme zachovat,

pokud bude rozhodnuto o evidenci občanú formou čipu vopero-

vaných pod kúži? Není to už príprava na antikristovo znamení?

V současné dobé pozorujeme prípravu na válku v Iraku, delení

sveta na Západ a Východ. Množí se domnívají, že je to príprava na

vstup Goga do izraelského štátu (Ezechiel 38-39). Vsamotném

Izraeli se pripravuje vyhlásení palestínskeho štátu na území Judska

a Samaŕí, velikou otázkou je rozdelení Jeruzalema na dve častí.

Východní část Jeruzalema, ve které je hora Mórija, Staré Mesto,

Sijón, Golgota, Olivetská hora a další místa spojená s histórií

Izraele i Ježíše Krista, by se méla štát hlavním méstem pale-

stínskeho štátu s nazvem Al-Kuds.

Toto pojednaní odpovídá na vétšinu položených otázek sou-

časné doby. Na jedné strane probíhá príprava na viditelný druhý

príchod Ježíše Krista na tuto zem, na druhé strane Cirkev očekává

vytržení do nebes pri druhém neviditelném príchodu Pána Ježíše.

5

Jisté, pohledy biblistu na časovou závislost obou fází druhého

príchodu Ježíše Krista se rúzní. Také se rúzní výklady výpovedí

Pána Ježíše v evangeliích, které se vztahují na Izrael a které na

Cirkev. V této knížce nejde o dogmatický výklad citovaných

veršu, ale o aplikaci pro Cirkev, která má být neustále pnpravena

na setkání se svým Ženichem.

Jsme vdéčni dr. Gassmannovi i redakci Mitternachtsruf, že nám

dali souhlas s vydaním této publikace. Také dékujeme milé sestre

Ľudmile Hallerové za preklad.

Vydávame tuto publikaci s praním, aby náš Pán požehnal j ej í

obsah k úžitku a povzbuzení čtenáru na ceste víry.

Jan Ostrolucký

Alarmující znamení poslední doby

Nastane brzy trvalý mír v rámci politicky, hospodársky a nábo-

žensky sjednoceného sveta? Vstupujeme do nového veku Vodnáfe

a spéjeme tak k „pravému osvobození svého ducha"? Bude naše

budoucnost charakterizovaná láskou, svobodou a tvorivostí, nebo

se nezadržitelné fítíme do globálni zkázy? Tyto otázky hýbají

mnohá lidmi na začátku tretího tisíciletí. Obraz současného sveta

je značné rozporuplný. Na jedné strane vnímame rostoucí úspechy

co do sjednocení mírového sveta: znovusjednocení Nemecka, USA

a Evropy, sbližování velkých mocenských bloku, vznik čím dál

vétších hospodárskych oblastí, dialog mezi náboženstvími. Lze

tyto úspechy pozitívne hodnotit i z duchovního hlediska? Podí-

vame se na tyto otázky blíže.

Na druhé strane se ménící se svet otfásá mocnými krizemi:

strašné teroristické útoky, nepokoje v Izraeli, masová nezamést-

nanost, inflace, hladomory, znečistené životní prostredí, nová

ohniska války, zemétresení, nové epidémie j ako selhání imunitního

systému vdusledku AIDS. Lidé jsou zvelké časti bezradní a

kladou si otázky: Jak to jde dohromady? Kam ten svet speje? Je

ješté vňbec nejaká budoucnost? Kdo nám nabídne spolehlivou

orientaci?

Znát budoucnost

Politikové jsou vzhledem k prevratným událostem, valícím se

jedna pŕes druhou, namnoze bezradní. Hospodárske predpovedi se

vétšinou nenaplní. Demografové musí výsledky svých prúzkumú

v krátkych intervalech revidovat. Predpovedi ŕuturologú jsou neur-

čité. Filozofove, psychologové a sociologové pfedkládají „modely

myslení a Tešení", ale ty se od sebe beznádejné liší. Čím vice

hlasú, tím vice zmätku. A znova ta otázka: Kdo nám múze po-

skytnout spolehlivou orientaci? Lidem je to zrejmé nemožné.

Jej ich horizont je príliš omezený. Pohled do budoucnosti je j im

zastrený. Je tu však Jeden, jehož pohled sahá dál. Je to Ten, kdo

stvoril svet, kdo ho drží ve své dlani a kdo mu také určil cíl. A to

7

je ten živý a všemohoucí Bňh. Svým prorokum a apoštolúm už

pred tisíciletími zjevil ten vývoj, který dnes čím dál jasnej i

vnímame. To všechno je zapsáno v Božím slove, v Bibli. Kdo čte

noviny, vníma jen tu vnéjší štruktúru svetového déní. Kdo však

študuje Bibli, dostáva se k jadru. A Bible nám ŕíká: Je tu budou-

cnost. Ta budoucnost má jméno JEŽÍŠ!

Znamení doby

Ježíš Kristus, Boží Syn, zemrel na golgotském kríži, aby nám

mohly byt odpustený naše hríchy. Po tfech dnech vstal z mŕtvych.

Svou smrtí a svým zmŕtvychvstaním vydobyl každému, kdo v Ne-

ho uverí, večný život a spásu. Po čtyricet dní se ukazoval svým

apoštolúm a ostatním véŕícím. Pak vystoupil na nebesá — k Bohu,

svému Otci. Pri Jeho nanebevstoupení se učedníkúm ukázali dva

andélé a fekli jim: „ Tento Ježíš, který byl od vás vzat vzhúru do

nebe, prijde stejným zpúsobem, jak jste ho videli odcházet do

nebe." (Sk 1,11) Lidé se opétovné pokoušeli vypočítat termín

návratu Pána Ježíše. Nikomu se to nepodarilo. Pritom se mohli dát

varovat slovy Pána Ježíše: „ O tom dni a hodine však nikdo nevi -

ani nebeští andélé — pouze sám múj Otec." (Mt 24,36) Vždyť

vúbec nejde o to, abychom vypočítavali termín, ale abychom byli

v každé chvíli bdelí, jak to Pán Ježíš zduraznil v radé podobenstvi

ve 24. a 25. kapitole Matoušova evangelia: „Proto bdéte, neboť

nevite, ve kterou hodinu prijde váš Pán. " (Mt 24,42)

Nemáme tedy vúbec žádný záchytný časový bod na odhadnutí

blížícího se návratu Pána Ježíše? Ale ano, máme! Nemáme sice

vypočítávat termín, ale máme sledovat znamení doby, která

zvéstují, že Jeho návrat je blízko. Když se jej Jeho učedníci na

Olivetské hore zeptali „ ...jaké bude znamení tvého príchodu a

konce tohoto sveta?" (Mt 24,3), vyjmenoval jim ne jedno, ale

hned celou radu znamení. Když se nad témito znameními z Ma-

touše 24, Marka 13 a Lukáše 21 zamyslíme a všimneme si i jiných

biblických textu, které se zabývají událostmi „posledních dnú",

pak dôjdeme kvelkému počtu predpovedí, které nám mohou

otevfít oči, protože vypovídají o návratu Ježíše Krista.

8

Čas je blízko

V souladu s mnohá kresťany z nejrúznéjších denominací jsem

toho názoru, že návrat Ježíše Krista je velmi blízko, že žijeme

v „poslední dobé". Pojem „poslední doba" v širokém slova smyslu

zahrnuje celé období od nanebevstoupení Pána Ježíše. V užším

slova smyslu zahrnuje období bezprostredné pred Kristovým ná-

vratem ve veliké moci a sláve a tento Jeho návrat zvestuje. Tato

doba se vyznačuje mnohá „znameními". Mezi nimi, jak si ješté

ukážeme, hraj e obzvláštní klíčovou roli obnovení štátu Izrael

v roce 1948.

Znamení doby jsou z vétší časti znamení soudu a vyzrávání zla,

která jsou ohlásená pro období velikého soužení pod vládou anti-

krista. Jejich stín už zasahuje i naši dobu. Proto tedy i múj výklad

bude mít, žel, negatívni a kritický charakter. Jsou však i pozitívni

stránky, jako je návrat izraelského národa a rozmach svetové

misie. Pri všem tom tíživém a skličujícím nesmime ztratit ze zre-

tele cíl déjin spásy: radost, že my, ktefí veríme v Ježíše Krista, bu-

deme jednou žít ve véčném jasu slávy Boží s Ním, tím Večným, a

že Jej budeme moci vidét takového, jaký je. Ve všem tom téžkém,

s čím se setkáváme, smime védét, „ ...že naše nynéjší lehké soužení

nám púsobí nesmime veliké bremeno večné slávy. " (2K 4,17)

Pán Ježíš vypočítavá znamení v politice, v oblasti hospodársko-

technické, nábožensko-morální a znamení, která se týkají Jeho

Církve. V tomto poradí se budeme témito znameními zabývat.

9

Znamení v politice

Když tehotná žena dostane pôrodní bolesti, je jasné, že se blíži

pôrod. Na tuto skutečnost naväzuje Pán Ježíš, když srovnává vznik

nového Božího sveta s porodem, kterému pŕedcházejí bolesti po-

slední doby. Jmenuje pri tom udalosti, kterých je treba si všímat,

abychom rozpoznali začátek bolestí, tedy záverečných soudú, napr.

náboženské svody, války, epidémie, zemétfesení, inflace a hlado-

mory. Jsou to jisté príznaky, které se objevovaly v každé dobé,

které však v dobé „posledních dnu" búdou četnéjší a mohutnejší.

Války a válečný ryk

U Matouše 24,6-8 čteme: „Budete pak slýchat války a zprávy o

válkách. Hleďte, abyste se nestrachovali, protože se to vsechno

musí štát. Ale to ješté nebude konec. Povstane totiž národ proti

národu a království proti království a búdou hlady, móry a zemé-

tfesení na rúzných mistech. Ale to vsechno jsou počátky porodních

bolestí." Rúzní vykladači poukazují na to, že za výrazem „národ

proti národu a království proti království" se skrýva hebrejský

výraz pro veliký, mnohé národy zahrnující konflikt, dá se fíci:

svetová válka. Takové svetové války začaly teprve ve 20. století, a

to v letech 1914 - 1918 a 1939 - 1945. První svetová válka si vy-

žádala na 10 miliónu obetí, druhá na 55 miliónu, včetné téch, kdo

zahynuli v koncentračních taborech, a civilniho obyvatelstva, které

zahynulo pri náletech.

Krutost a ničivost zbraní se od té doby vystupňovaly a dosáhly

hrúzné dokonalosti. Jen si vezmeme zbrane ABC (atómové, biolo-

gicko-bakteriální a chemické). Už na počátku 80. let minulého

století bylo na sklade po celém svete tolik atómových zbraní, že by

stačily na vyhubení všech lidí. Není divu, že panuje veliký strach

z nové války, zejména z nasazení téch zbraní ABC. I takoví zpra-

vodajové, ktefí nemají s Biblí nie společného, opakují stále výraz

„apokalyptické dimenze", pokud hovorí o arsenálu zbraní na naši

zemi. Prorocké výroky o globálních katastrofách a o zániku tohoto

10

sveta (napr. 2Pt 3,10; Zj 6 násl.), kterým se lidé v minulosti posmí-

vali, jsou dnes až príliš lidsky pŕedstavitelné.

Jednu nápadnou skutečnost zde zmĺníme, totiž že obe svetové

války nápadné souvisejí s druhým výrazným znamením doby, o

kterém Pán Ježíš mluvil, a to se založením štátu Izrael. V první

svetové valce Turecko ztratilo Palestínu. Jako mezinárodné spra-

vovaná oblast prešla pod britskou správu. Balfourova deklarace

z 2. listopadu 1917 zajišťovala Židúm v Palestíne domovské prá-

vo, a tím i možnost se tam usazovat. Mélo to za následek pŕisté-

hovalecké vlny v čím dál rýchlejším sledu a čím dál početnejší.

Vroce 1914 žilo v Palestíne jen 85 000 Židú. Vroce 1928 to už

bylo 200 000 a vroce 1948 758 000, dnes je to pŕes pét miliónu.

Tyto pfistéhovalecké vlny obrovsky vzrostly béhem nacistického

holocaustu za druhé svetové války. Otfes nad hrozným utrpením

tohoto národa zpusobil, že právo Židú na Palestínu uznala vétšina

národu, které se po druhé svetové valce semkly do OSN. 15.

kvetná složila Velká Británie svúj mandát nad Palestínou a byl

vyhlášen štát Izrael.

Zelenající se fíkovník - Izrael

V Bibli se fíkovník často používa jako symbol Izraele. Protože

nenese ovoce, musí uschnout, ale na konci času se opét zazelená

(srov. Mt 21,18-20; 24,32 násl.). Apoštol Pavel toto tajemství vy-

svétluje témito slovy: „Izraeli nastala částečná zatvrzelost, dokud

nevejde plnost pohanu. A tak bude spasen celý Izrael." (Ŕ 11,25-

26) Židovský národ musel projit dvojím soudem za to, že odmítl

Mesiáše Ježíše: duchovní zatvrzelostí a rozptýlením mezi národy.

To začalo, jak Pán Ježíš pfedpovédél (L 21,20-24) v roce 70. po

Kr. dobytím Jeruzalema Ŕímany a zničením chrámu jako nábo-

ženského strediska.

Je však prorokováno, že na konci času se údel židovského

národa zmení. V nepfekonatelné symbolice vylíčil obnovení Izra-

ele prorok Ezechiel už pred dvéma a púl tisíciletími. Ve 37. ka-

pitole jeho knihy čteme, jak se nejdnve k sobé priblíži suché kosti

- rozptýlený národ se shromáždí. Pak Hospodin do nich vloží

11

svého Ducha a národ bude obnovený duchovné: „Toto praví Pa-

novník Hospodin: Hle, já otevfu vaše hroby a vyvedú vás z vašich

hrobu, múj lide, a privedú vás do izraelské zeme... Vložím do vás

svého ducha a oživnete. Dám vám odpočinutí ve vaši zemi. I po-

znáte, že já Hospodin jsem to vyhlásil i vykonal..." (Ez 37,12.14;

srov. Iz 11,11 násl.; 43,5 násl.; 60,8 násl.; Za 8,7 násl. a mnohá

jiná zaslíbení)-

Nemyslím, že mají pravdu ti vykladači, ktefí všechna escha-

tologická zaslíbení pro Izrael vztahují prosté na kresťanskou

cirkev. Musí ty shora citované verše buď vynechat, nebo je násilné

pfekroutit. Zŕetelným potvrzením, že se tato biblická proroctví

vztahují na Izrael, je skutečnost, že od konce 19. století opravdu

začal návrat Židu do Palestíny a že ješté dnes pokračuje — což je ve

svetových dejinách naprosto ojedinelý úkaz. Ješté nikdy nebylo

slyšet o národu, který by po dvou tisíciletích rozptýlení si udržel

svoji identitu a vrátil se zpét do své púvodní vlasti. Tak z poli-

tického hlediska štát Izrael znovu ožil, mrtvé kosti z Ezechiele 37

se spojily. Dosud však v nich není Boží dchnutí - duchovní obno-

vení Izraele a prijetí Pána Ježíše jako Mesiáše je ješté budoucností

(ačkoliv je zde malá, ale stále rostoucí skupina véfících v Ježíše -

mesiášští Židé).

Méli bychom se proto vyvarovat jak nestfízlivého nadšení pro

Izrael, tak jeho démonizace, jak se s ní, žel, často setkáváme ve

sdélovacích prostfedcích. Obnovený štát Izrael není Boží králov-

ství. Jeho politici chybují jako všichni lidé. Presto tvorí existence

tohoto štátu základnú pro to, aby se mohla plnit další biblická

proroctví pro poslední dny. Vyjmenujme si alespoň nékterá:

Antikrist uzavŕe s Izraelem sedmiletou dohodu, kterou však po

tfech a púl letech zruší (Da 9,27; J 5,43).

Všechny národy sveta vytáhnou kválce proti Izraeli (Za 12 a

14).

- V antikristovském velikém soužení pozná Izrael Ježíše Krista

jako svého Mesiáše a stane se misijním národem pro celý svet.

- Pri svém návratu se Kristus postaví na Olivetské hore v Jeru-

zaleme (Za 14,3 násl.).

12

- Jeruzalem bude stfedem mesiášské ríše míru Ježíše Krista

(srov. Iz 2,2-4; Jr 3,17; Mi 4,1-8; Zj 20,1-10).

- V Jeruzaleme bude zrejmé znovu vybudován chrám, v némž se

usadí antikrist (Da 9,27; Mt 24,15; 2Te 2,4).

Stíny Armageddonu

Izrael má na svete jen velmi málo pfátel. Sotva by OSN v roce

1948 odhlasovala založení štátu Izrael, kdyby Židé pfedtím behem

nacistického holocaustu nebyli zaplatili tak nevýslovné vysokou

krvavou daň. Tehdy j ešte stálo morálni svedomí sveta za Izraelem,

i když nikoli nerozdelené. V následujících desítiletích však byl

Izrael rezolucemi OSN, prijímanými vždycky prevážnou vétšinou,

odsuzován, zejména pokud se tyká j isté nelehkého problému

Palestincú. Nikdo ovšem nemúže očekávat, že se Židé daj í znovu

vyhnat ze zeme svých otcú, jak to požadují pfedevším arabské

štáty. To staré nepfátelství mezi Izákem a Izmaelem - mezi Židy a

Araby - zde opétovné znovu vzplane (Gn 16). K tomu pristupuje

spor o Jeruzalem jako o „sväté mesto" Židú, kresťanú a také

muslimú. Je se co obávat, že nepfátelství mezi Židy a Araby ne-

skončí, ani kdyby se našlo nejaké všem stranám vyhovující ŕešení

stávajícího konfliktu. Nenávist k vyvolenému národu je príliš hlu-

boko zakorenená.

Je to nenávist, kterou byl posedlý i Hitler. Tato nenávist byla

vlastní veškerému antisemitismu všech století a zapríčinila, že

v roce 1981 „islamská konference" vyhlásila „svätou válku proti

Izraeli". A tato nenávist čišela ze slov a činu diktátora Saddáma

Husajna, který béhem války v Perském zálivu ostŕeloval Izrael ra-

ketami a chtél Židy zahnat do more. Myslí si, že je oživlý Nebú-

kadnesar a dal znovu na púvodním místé vybudovat staroveký

Babylon, i když - die mínéní pozorovatelú - jen jako „turistickou

atrakci". Ze Zjevení 9,13 násl. a 16,12 jasné vyplýva, že v escha-

tologickém déní ješté Irak sehraje závažnou roli. Na zmĺnéných

místech je reč o andélech soudu uvázaných na fece Eufratu (oblast

dnešního Iraku), ktefí pripraví cestu antikristovské armáde! Tam,

kde die zprávy o raji (Gn 11) byla kdysi kolébka lidstva, múze být

i místo jeho zániku.

13

Saddám Husajn je jisté pfedchúdce a pfipravovatel cesty anti-

kristovských aktivít. Jeho pokus vytvofit protiizraelskou alianci

síce ztroskotal - zatím ztroskotal. Protože Bible na mnohá místech

jasne hovorí o tom, že taková aliance na konci dnu vznikne.

Poslední bitva pred návratem Pána Ježíše bude tak zvaná bitva u

Armageddonu. Nastane pri vylití šesté nádoby hnevu a soudu.

Čteme o tom ve Zjevení 16,12.16: „Šestý pak aridél vylil svúj

koflík na tu velikou reku Eufrat a její voda vyschla, aby byla

pripravená cesta králúm od východu slunce... A shromáždil je na

místo, které se hebrejsky jmenuje Armageddon."

Tato celosvetová protiizraelská koalice nabývá čím dál zŕetel-

néjších obrysu. Izraelské války vletech 1948, 1956, 1967, 1973 a

1991 dávají tušit, co ješté pfijde. Už dávno vrhá Armageddon svúj

stín na naši dobu. Avšak ve všech téch válkách držel Hospodin

svoji ruku nad Izraelem, jak zaslíbil u Zacharjáše 2,12: „Kdo se

vás dotkne, dotkne se zŕítelnice mého oka. " O roli, kterou sehraje

Izrael v rámci poslední bitvy národu v pfíští svetové valce, čteme u

Zacharjáše 12,1-3: „Slovo Hospodinovo o Izraeli, výrok Hospo-

dina, který rozprostŕel nebesá a položil základy zeme i vytvoril

ducha človeka v jeho nitru. Hle, postavil jsem Jeruzalem pred

všechny okolní národy jako čísi, po níž se zapotácejí. Pri obiehaní

Jeruzalema dojde i na Judu. V onen den učiním Jeruzalem vzpé-

račským balvanem pro všechny národy. Všichni, ktefi jej búdou

chtít vzepfít, zraní se až do krve." Tehdy pozná Izrael Ježíše Krista

jako svého Mesiáše: „Ale na dúm Davidúv, na toho, jenž sídli

v Jeruzaleme, vyleji ducha milosti a proseb o smilování. Búdou

vzhlížet ke mne, kterého probodli. " (Za 12,10) To napsal Zacharjáš

asi 550 let pred smrtí Pána Ježíše na kríži (srov. J 19,34) a tisíciletí

pred tím, než se tak stane.

Nový svetový rád a nepravý mír

Jak už jsme si fekli, jednou se proti Jeruzalemu shromáždí

všecky národy sveta. Na časové zarazení této války nemají vykla-

dači jednotný názor, jedno je však z biblického textu jasné: na

svete vznikne aliance národu. Nejdríve kní bude možná patŕit i

14

Izrael a uzavŕe s ní mírovou dohodu (Da 9,27). Ale z nejakého

dúvodu se aliance nakonec obráti proti Izraeli. Když se podívame

na jiná místa vBibli, vnímame, že tato aliance úzce souvisí

s pojmy „mír a bezpečí". Apoštol Pavel píše, že na konci dnu

dospeje lidstvo do stavu, kdy bude jásat: „Až totiž búdou fíkat

»pokoj a bezpečnost«, tehdy na ne nečekané pŕijde zhouba, tak

jako bolest na tehotnou ženu, a neuniknou. " (lTe 5,3)

Jednou se lidstvu podarí, že vlastní silou tuto planétu osvobodí

od války. Strach pred nebezpečným kolosálním potenciálem niči-

vých zbraní dožene lidstvo k míru za každou cenu. Toto úsilí o mír

a jednotu zaznamenalo v posledních desítiletích 20. století velký

pokrok. Selhání komunismu se už nedalo dele tajit. Reformní pro-

gram Michaila Gorbačova - „perestrojka" otevfel cestu sblížení

Východu se Západem. Nemecko je znovu jednim státem. Varšav-

ská smlouva se rozpadla, „studená válka" skončila. NATO se

rozšírilo na východ. Na hospodárske a politické úrovni se pfi-

pravují „Spojené štáty Evropy".

Štáty sveta se sdružují do čím dál komplexnejších mocenských

bloku. Nacionálni povstaní, která stojí v ceste tendenci sjedno-

cování, jsou označovaná jako neodpovídající dobé a částečné

násilím potlačovaná. OSN dostáva čím dál vétší a obsáhlejší kom-

petence k potírání ohnisek politických sporú. Navrhuje se vytvo-

rení „svetové polície", která by každý prečin proti „novému sveto-

vému rádu" v zárodku potlačila a potrestala. Jednotná svetovláda

už není nie nepravdepodobného.

Odkud pochází tato myšlenka „nového svetového rádu", v némž

postupné veškeré politické, hospodárske a náboženské déní bude

sjednoceno a kontrolováno? Není nová, ale už po staletí je zakot-

vená ve stanovách tajných spolku svobodných zednáfň, zejména

iluminátú. Ti mají prostŕednictvím osobních svazkú a finanční sily

velký vliv na centra hospodáŕství, politiky a společnosti celého

sveta.

Adam Weishaupt, jezuitský historik, zakladatel iluminátú v 18.

stôl., pfedpovedél, že vúdeové národu jednou ze zeme vymizí bez

veškerého násilí. Lidský rod bude jedna rodina a svet bude do-

movem lidí, ktefí se búdou fídit toliko vlastním rozumem. Ta

15

zajímavá veta o „náboženstvu.. v némž si všichni lidé rozumej í...

se stala základnou svobodných zednáŕň" (E. Lennhoff/ O. Posner,

Internationaler Freimauerlexikon, Vídeň/Mnichov 1932, str. 15).

Nadpis „novus ordo seculorum" („nový svetový rád"), kombino-

vaný s pyramídou svobodných zednáfu a s „okem Lucifera", se ne

náhodou nachází na jednodolárové americké bankovce.

Dlouho se cíl „nového svetového rádu" sledoval tajné. Avšak

od poloviny osmdesátých let dvacátého století hovorí politikové na

Západe i na Východe, na severu i na jihu o tomto cíli zcela

otevfené. Z toho je vidét, že toto úsilí vstoupilo do nové fáze a

možná brzy bude u cíle. Pritom je nám jasné, že smérodatné není

lidské úsilí, ale Boží plány, které se i v tomto bodu do puntíku

naplní tak, jak je Búh určil - i v tom neblahém déní smeruj í cím

k antikristu. Stačí pohled do Písma a nájdeme do očí bijící pou-

kazy na toto eschatologické déní - u Daniele 2 a 7 a ve Zjevení 13

a 17. U Daniele se hovorí o svetových ŕíších. Vykladači jsou

zajedno, že zde jde o ríši Babylonskou (625-538 pŕ. Kr), médsko-

perskou (538-331 pŕ. Kr.) a ŕecko-helenistickou (331-168 pŕ. Kr.).

Čtvrtá se vykladá jako ríše rímska (od r.168 pŕ. Kr.). Nejdríve byla

jednotná, pak se však rozdelila na východní a západní a na Čas

zmizela zjevišté sveta. Povstane však vposledních dnech (srov.

Da 2,39-43 a Zj 17,8). Znovu oživla rímska ríše se rozpadne na

deset štátu (10 rohú ze Zj 17,12), vnichž nékteŕí vykladači videli

štáty EU. Dejiny však ukázaly, že to nesedí, pretože už vroce

1986 bylo číslo 10 pŕekročeno.

Pŕikláním se proto spíš k výkladu, který napr. Arnold Fruchten-

baum zmiňuje ve své pŕíručce k biblickým proroctvím (2. vydaní

vAsslaru 1986, str. 28-51), a ponékud jej aktualizuji. Fruchten-

baum neomezuje čtvrtou ríši jen na Ŕím, ale jde dál: impe-

rialistická ríše, která druhé „požírá" (Da 7,19). Tato ríše projde

nékolika fázemi:

1. Stadium sjednocení — rímska ríše.

2. Druhé stadium - rozdelení na východní a západní proud, které

pokračuje v politicko-náboženském konfliktu Rím - Konstan-

tinopol a ve dvacátém století ve sporu mezi Východem a

Západem. Fruchtenbaum myslí, že toto stadium skončilo v ro-

16

ce 1989, když mezi Východem a Západem skončila „studená

válka".

3. Stadium svetovlády: hlasá se „nový svetový rád", a tato

myšlenka získava čím dál vice vlivu.

4. Stadium desíti ríši: Je to pravdepodobné deset svetových

správních oblastí, do nichž bude svet kvuli pŕehlednosti a

snazší ovladatelnosti rozdélen. Podlé mého názoru je tento

výklad realističtéjší než (prekonaný) názor na Evropu nebo

blok štátu kolem Stfedozemního mofe. Tyto plány se konec

koncu nacházejí ve zverejnených materiálech vlivného Club of

Rome (Rímskeho klubu). Club of Rome rozdéluje v plánech ze

sedmdesátých a osmdesátých let svet do desíti oblastí:

1. Kanada a USA, 2. EU, 3. Japonsko, 4. Izrael, Jižní Afrika a

Austrálie, 5. Štáty Comecon (= Rada pro vzájemnou pomoc),

6. Latinskoamerická zóna svobody, 7. Arabská liga, 8. Orga-

nizace pro sjednocení Afriky, 9. Nekomunistické štáty Asie a

Jižního Pacifiku, 10. Čína. Pfedstupné takových správních

okrsku mohou být napr. dnes již existující hospodárska spo-

lečenství, která odpovídají konečným cílúm, jako EU, arabské

zeme sdružené v OPEC, štáty Contadora, štáty Strední Ame-

riky sdružené do společného trhu, AKP (Afrika, Karibik,

Pacifik) nebo ASEAN sdružující štáty východní Asie.

5. Antikristovské stadium: v dobé tohoto sjednocení sveta do

desíti správních oblastí vystoupí antikrist, tri oblasti zničí a

zbývajících sedm si podmaní (Da 7,7 násl.24; Zj 17,12 násl.).

Pak bude moci vládnout absolútne. Centrem múze být Ŕím (Zj

17; lPt 5,13) a Jeruzalem (Da 9,27; 2Te 2,4).

Samozrejmé je to jen jedna z možností, jak se bude situace ve

svete vyvíjet. Až príliš často lidské konstrukce nevyšly. Je to spíš

podnet k zamyslení a k dalšímu bedlivému sledovaní vývoje sve-

tové politiky. Vidíme každopádne, že se svetová politika vyvíjí

zejména ke konci dvacátého století k jednomu bodu, kdy se lidstvo

pokúsi z vlastní sily vybudovat ríši mím. Nesleduje se pri tom nie

jiného, než vlastní silou vybudovat tisíciletou mesiášskou ríši mím

a pfedbéhnout tak Ježíše Krista (Zj 20,1-6). Bible jasné hovorí o

17

tom, že všecko to úsilí spojeného lidstva bez toho jediného živého

Boha Bible skončí v antikristovském druhém pokusu o vybudo-

vaní Babylonské veže (Gn 11,1-9; Zj 17). Taková ríše mím nebude

mít trvaní. Je to ríše ze „železa a hliny", jednota bez pravdy,

jednota vytvorená smésí ruzných ideológií a náboženství (Da 2,33.

43). Náš Pán Ježíš odsoudí toto lidské úsilí „být jako Búh": „Až

totiž búdou fíkat »pokoj a bezpečnost«, tehdy na ne nečekanš

pŕijde zhouba." (lTe 5,3)

18

Znamení v technice a hospodáŕství

Než bude moci vzniknout jednotný svetový systém antikrista na

politické úrovni, musí být k tomu vytvorený hospodárske a tech-

nické podmínky. To se už z velké časti uskutečnilo. Jen nékteré

príklady: Lidstvo je čím dál úžeji spojeno dopravou, telekomu-

nikací a sdélovacími prostredky, pŕedevším televizí. Dnes je

možné dosáhnout letadlem kterýkoliv kout sveta nejdéle za 48

hodin. Kábelový telefón se čím dál víc rozširuje, téméf v každé

domácnosti bohatších státú je televízor, ba i v téch chudých ze-

mích to býva televízor, co si lidé koupí prednostné. Videl j sem

televízory v úbohých chatrčích v Egypte i v Africe.

666 dnes: rostoucí kontrola a propojení jako cesta k antikristu

Čím dál dokonalejší počítače a zejména internet umožňují do-

konalé uložení a vyvolaní dat. Ochrana dat je čím dál iluzornéjší,

zejména mj. pro rostoucí počítačovou kriminalitu. V Bruselu stojí

obrovský ústrední počítač, kde jsou uložená veškerá hospodárska

data z evropské oblasti. Platby jsou čím dál víc technizované a

sjednocované. VEvropé nahradilo euro, charakterizované péti-

cípou hvézdou (pentagramem) vétšinu národních mén. Symbolem

Evropy je ostatné nahá žena na býkovi (Zj 17). Hymnou Evropy je

svobodným zednáŕstvím inšpirovaná Beethovenem zhudebnéná

„Óda na radosť' od Friedricha Schillera, kde se mimo jiné ŕíká:

„Tvoje kouzla znovu svážou, móda co rozdelila. Všichni lidé jsou

zas bratri, kde tvá krídla zaviala."

Vedie penéz v hotovosti se užíva čím dál vice kreditních karet,

zrejmé však i ty búdou v dohledné dobé nahrazeny nebo doplnený

technicky práve vyvíjenými kartami a kontrolními možnostmi,

napr. čipy implantovanými pod kúži, nebo otisky prstú či daty

dlaňové biometrie, genetickou nebo elektronicko-ŕyziognomickou

individuálností, či laserovým tetovacím systémem, u néhož se

plátcúm vypáli číslo do kúže - to všechno pod heslem „vétšího

bezpečí". Tento dúvod nachází u politiku čím dál silnejší souhlas,

19

zejména po tom hrozném teroristickém útoku 11. záŕí 2001.

Nechtél bych pozitívni stránky uvedeného vývoje nijak zpochyb-

ňovat. Bude to v mnohém ulehčení a zjednodušení. Ovšem kri-

tickému pozorovateli padne do oka i rub této veci: rostoucí

prepojení, sjednocování a kontrolovatelnost lidí.

Tak se proroctví Bible posouvají do oblasti možného, ačkoliv

v dobé zaznamenaní se musely zdát čirou utópií. Satelitní televize

umožní, aby lidé na celém svete mohli vidét mŕtvoly zamor-

dovaných dvou svédkú ležet v Jeruzaleme (Zj 11,9), stejné jako

podobné se bude moci po celém svete šírit rouhání a kult šelmy (Zj

13,5-8.11-15). Sjednocený platební systém ve spojení s totálni

computerizací vytvorí podmínky pro naplnení Zjevení 13,16-18:

„A púsobí (šelma vystupující ze zeme), aby všem, malým i velkým,

bohatým i chudým, svobodným i otrokúm, bylo dano znamení na

pravou ruku nebo na čelo a aby nikdo nemohl kupovat ani pro-

dävat, jediné ten, kdo má znamení nebo jméno té šelmy nebo číslo

jejího jména. Zde je moudrost. Kdo má rozum, ať spočte číslo té

šelmy; neboť je to číslo človeka. Jeho číslo je šest set šedesát

šest." O tom čísle antikrista 666 se už hodné naspekulovalo.

Rúzné osobnosti se na základe číselného počtu svého jména nebo

titulu identifikovaly s antikristem (Nero, Domicián, Napoleon Bo-

naparte, Hitler, pápež). Nevylučuji, že číselný počet jména anti-

krista bude 666, jak to ŕíká Zjevení 13,18. Nápadná je ovšem

zejména souvislost ve Zjevení 13,16-18, kdy se toto číslo uvádí ve

spojení s vývojem v obchodním styku, ze kterého búdou vyloučeni

ti, kdo toto číslo nebudou mít.

Dnes se hodné uvažuje o tom, zda to „www" („World Wide

Web") v internetu není to číslo 666. Je pravda, že písmeno „waw"

vhebrejštiné má hodnotu 6, takže „www" by znamenalo „666".

K tomu ješté pristupuje, že nákupy se čím dál vice odvíjejí pŕes

internet, což citát ze Zjevení 13,16-18 pripomína. Tady skutečné

vyvstávají hrozivé dimenze, zejména proto, jak se celosvetové čím

dál vice sjednocuje bezhotovostní menový a platební systém a dále

se mílovými kroky vyvíjí zpúsob platby a kontrolovatelnost. Na-

vzdory tomu zústává srovnávání „www" s číslem „666" spekulací,

dokud se nepožaduje jednoznačné znamení na čele nebo na ruce

20

spolu s priznaním se k antikristu. Antikrist zde ovšem múze postu-

povat chytré a fíkat: „Klidné si dál uctívejte Krista, jen když

budete uznávat i mne." Tím by byla jakákoli misie znemožnená,

protože by se už nesmel zvéstovat Pán Ježíš jako jediná cesta

k Otci. Pak by to bylo: „Ježíš a..." nikoli už „Jediný Ježíš", jak to

zdúrazňovali naši reformační otcove. S nejvétší pravdepodobností

si antikrist jako osobnost s odpovidajici číselnou hodnotou pod-

maní internet jako jediné médium k pfenášení dat a k provádéní

plateb, aby kŕesťany takovou kontrolou vyradil z platební site a

aby je mohl pronásledovat. Protože možnost takového vývoje zde

je, mohlo by to masivní využívaní zkratky „www'7,,666" na

internetu byt pro kŕesťany alespoň j akýmsi varovaním.

Vzhledem ktémto otázkam si myslí Peter Christian Stiegler,

počítačový odborník a dlouholetý spolupracovník v tomto oboru

v Liebenzeller Mission:

„Internet má mnoho dobrých stránek a predností, i pokud se

tyká misie. Na druhé strane bude zrejmé antikristem zneužit

jako rozhodující nástroj. Na základe rýsujícího se technického

rozvoje se odvažuji vyslovit následující predpoveď do budou-

cnosti: Normálni televize, počítače, radia apod. brzy úplné

ustoupí internetové televizi. Bude to televize, počítač, telefón,

video atd. v jednom. Zprovozní se telefonním zapojením nebo

mobilovou anténou. Na obežnou dráhu bude brzy vynesená

celoplošná satelitní síť, takže na kterémkoli místé na svété bude

možné surfovat na internetu. Naprosto všecko se pak bude

odvíjet pfes internet, úplné všecko! Neboť IP (internetový pro-

tokol) je už dnes celosvetovým standardem a už nikdo ho

nemúže zménit. Brzy se úplné odstráni hotové peníze a bude se

obchodovat pouze bezhotovostné. Všechny šekové knižky, kre-

ditní karty, osobní prúkazky, členské a fidičské prukazy, tele-

fónni karty, zdravotní a nemocenské prukazy apod. se sjednotí

do jediné karty. Nové členství se bude provádét a ukládat na ní.

Bez takové karty bude človek prakticky vyrazený ze společnosti,

nebude moci ani prodávat, ani nakupovat. Meny búdou moci

zústat rozličné, počítač to prosté pfevede.

21

Pak však pfijde argument: Co se stane, když človek takovou

kartu ztratí? Bude nutné dodatečné zajišténí, a to bude to ozna-

čení na čele nebo na ruce. Bude to bezbolestný zákrok a ozna-

čení bude neviditelné - jak už se to dnes podobné deje a

v technicky vyzrálé forme se používa pri vstupu do Evropského

parku nebo do Disneylandu. Neviditelné tetovaní... Kdo si

nechá provést tento zákrok, bude finančné odménén: protože tak

bude karta zajišténa, poplatky za provádéné transakce búdou

menší. Kdo nebude mít kód na ruce nebo na čele, bude platit

vyšší poplatky. To vétšinu lidí pohne k tomu, že se dají označit.

Zbytek pak bude časem donucený se označení podrobit, protože

bez kódu na ruce nebo na čele bude karta neplatná. Kdo se

nepodrobí, bude vyrazený z obchodní síté, bez možnosti pro-

dávat a nakupovat. Technicky je to všecko vyvinuté."

I když mnohé z téchto prognóz jsou pouhé spekulace a v kres-

ťanských kruzích namnoze zpochybňované, méli bychom tento

vývoj pozorné a strízlivé sledovat. George Orwell ve svém románu

s titulem „1984" jen náznakové predvídal, jaké technické možnosti

má dnes kontrolní systém k dispozici. Svet speje vstríc antikristu a

jeho absolútni všestranné kontrole. Než to bude tak daleko, smime

samozrejmé v určitém rámci používat technických možností, které

samy o sobé jsou neutrálni. Ovšem jakmile bude nutné dát se na

čele nebo na ruce označit neviditelným kódem, spojeným se

skrytým nebo verejným proti Kristu namífeným vyznaním anti-

krista, nastane pro kfesťany okamžik vzepfení se a tím pronásle-

dování. Náš Pán Ježíš fekl: „A až se to začne dít, vzpfimte se a

pozvednéte hlavy, protože se blíži vaše vykoupeni. " (L 21,28)

Nespravedlivé bohatství a koncentrace moci

Charakteristické znamení poslední doby a predpoklad k tomu,

aby „nikdo nemohl prodávat a nakupovat", pokud se nepodrobí

antikristovu systému, nájdeme v páté kapitole Jakubova listu: kon-

centrace čím dál vétšího bohatství v čím dál méné rukou - charak-

teristický rys tzv. „globalizace". „Nahromadili jste poklad pro

22

poslední dnyl Hie, mzda, kterou jste odepfeli délníkúm, kteŕí žali

vaše pole, kričí a volaní žencú došlo sluchu Pána zástupu. Žili jste

na zemi v rozkoši a požitcích; vykŕmili jste svá srdce jako ke dni

porážky. Odsoudili jste a zavraždili Spravedlivého; neodpíral

vám." (Jk 5,3-6) Hovorí se zde o neprávem nabytém bohatství.

Rozsah této nespravedlnosti je zjevný, teprve když slyšíme, že

napr. v USA ti „superbohatí" tvorí pouhé 1 % počtu obyvatel a

jejich jméní je dohromady vétší než jméní téch zbývajících 99 %.

Je verejným tajemstvím, že práve z téchto kruhu „superbohatých"

pochází vétšina iluminátú, kteŕí svoji moci mají velký vliv na

politiku. K tomu čím dál víc podniku krachuje - nebo pfesnéji ŕe-

čeno: ti finančné slabší jsou skupovaní finančné silnejšími. Na

mezinárodní úrovni v rámci globaíizace celých prúmyslových od-

vetví búdou celá národní hospodarstvi chudších zemí skoupena

mezinárodními koncerny, které tak búdou získávat čím dál vétší

moc. V hospodárskom chaosu, který bude částečné umele vyvo-

laný, se bude ozývat čím dál hlasitej ši volaní po novém uspofádání

celosvetového finančnictví.

Inflace a hospodárske kríze

Hospodárska nespravedlnost múze vést k znehodnocení penéz

(inflaci). K tomu mohou vést i jiné príčiny, napr. vzájemné pŕed-

stihování tarifhích partnera ve zvyšovaní cen a platu ve snaze

zvyšovat zisky, stoupání cen na svétovém trhu v dúsledku zdra-

žovaní surovín (pfedevším ropy), zvétšování hospodárske propasti

mezi zemémi „prvního, druhého a tfetího sveta", chybné plánovaní

a špatné investice na úrovni podniku a štátu, vedoucí k vysoké

zadluženosti. Pán Ježíš mluvil v souvislosti s posledními dny u

Matouše 24,7 o „drahote" (nem. pŕekl.). Množí experti se domní-

vají, že lidstvo speje do nové hospodárske kríze. Dusledkem bude

volaní po „silném muži", který by svet zase uvedl do rovnováhy.

Néco podobného se odehrálo vroce 1929 za svetové hospodárske

krize a z ní plynoucí masové nezamestnanosti, což melo na mnohá

místech zásadní vliv na vznik diktatúr.

23

Hladomory

Kdyby se svet smrštil na vesnici o 1 000 obyvatelích, pak by asi

200 lidí mélo dostatek potravy, 300 by se jakž takž najedlo.

Zbylých 500 by trvalé trpelo podvýživou. Množí z nich by hladem

zemreli. To je současný stav sveta. Naše doba trpí zásobovacími

potížemi a hladomory jako žádná jiná - a to nejen v „klasických"

hladových zemích Asie, Afriky a Latinské Ameriky, ale i ve

východní Evropé. Príčiny jsou mnohostranné: po desítiletí trvalé

chybné plánovaní a špatné hospodárení pod vládou komunismu,

nesprávne rozdélování potravinových zásob, inflace, pôrodní ex-

ploze v zemích „tfetího sveta", zmeny klimatu, rozrastaní pouští,

skleníkový efekt, katastrofami sucha, masová nezaméstnanost a

chudoba.

24

Znamení v prírode

Ničení životního prostredí

Také znečisťovaní životního prostredí, na které se už delší dobu

varovné upozorňuje, je predzvestí nastupujících Božích soudú, jak

špinou váhou dopadnou na svet béhem velikého soužení. Ve

Zjevení je patrné stupňovaní, nejdríve „tretina", pak „všecko".

Zkáza zasáhne:

- zemi a její rastlinstvo (Zj 8,7)

- more a co v nem žije (Zj 8,8 násl.; 16,3)

- pitnou vodu (Zj 8,10 násl.; 16,4)

Zničení atmosféry se projeví dvojím zpúsobem:

- jednak jako zatmení, které bude propouštét čím dál méné

svetla (Zj 8,12), zrejmé jako dúsledek narustajícího množství

výfukových plynú a oblaku

na druhé strane zintenzívnení slunečního záfení (Zj 16,8 násl.),

zrejmé porušením ozónové vrstvy, ochranného filtru ve stra-

tosfére. Dusledkem bude další nárust zhoubných nádoru (Zj

16,2.11). Zejména u lidí se znamením antikrista búdou zhoub-

né nádory hojné. Vtéto souvislosti stojí za pripomenutí, že

pred desítiletími se vyvíjely mikročipy s lithiovými bateriemi,

které implantované do kúže mohly vyvolat nádorové onemoc-

není. Kdyby tedy tyto mikročipy byly lidem aplikovaný, byl by

vznik nádoru lekársky prokazatelný. Ješté v 19. stôl. si sotva

kdo pomyslel, že by se toto proroctví mohlo vyplnit tak kon-

krétne, jak to dnes v období „prvních bolestí" již prožíváme.

Stačí si pŕipomenout jen nékteré nadpisy z novin a časopisu

z posledních desítiletí: „Lesy umírají", „Ozónová vrstva roste",

„Čím dál vice kožní rakoviny v dúsledku silného slunečního

záfení", „Smrt z vodovodního kohoutku", „Ropná škvrna hubí

milióny ryb", „Atómová katastrofa v Černobylu", „Potraviny

otrávené prostfedky na ochranu rostlin", „Zatmení slunce

v dúsledku hofících naftových polí", „Zanikne naše Zem?" a

tak dále.

25

Signál AIDS

Pán Ježíš pfedpovédél u Lukáše 21,11: „Na rúzných místech

búdou veliká zemétŕesení, hlady a móry a búdou hrúzy a veliká

znamení z nebe." Protože ve zdravotnictví došlo k nebývalému

pokroku, takže byly téméf odstránený nékteré nákazlivé nemoci,

které drive hubily obyvatele celých velkých oblastí (neštovice,

mor, tuberkulóza, syfilis), panovalo domnéní, že epidémie je

možné odložit ad acta. Najednou se však objevily nové neznáme

nákazlivé nemoci, vuči jejichž púvodcúm stojí medicína bezradná

a neumí je zvládnout. Jsou to epidémie u zvíŕat (vepŕový a hovézí

mor) i u lidí. Jako nejzávažnéjší se dnes jeví „Aquired Immuno-

deficiency Syndróm" (syndróm získané poruchy imunity), krátce

zvaný AIDS. Tento syndróm vykazuje určité zvláštnosti, které

mají zŕetelný eschatologický ráz. Vroce 1980 byla tato nemoc

prvné diagnostikována u mladých homosexuálú. Pŕenáší se téméŕ

výlučné pohlavnim stykem jako dusledek mimomanželského sexu

se stŕídáním partnera stejného nebo rázneho pohlaví. AIDSu se

proto lidové ŕíká „chtíčový mor". Nejlepší ochranou je manželská

vérnost a sexuálni čistota pred manželstvim, protože ani kondomy

neskýtají absolútni ochranu pred touto nákazou. Jestliže se obrov-

skými plakáty jako ochrana nabízí používaní kondomú, je to pfímo

scestné svádéní k bezuzdnému pohlavnímu vyžívaní a vlastné další

znamení poslední doby. Snad je za tím snaha pfedcházet infekci,

ale nejlepší ochrana je manželská vérnost. AIDS se múze také

pfenáŠet používaním stejných jehel pri vnitrožilní aplikaci nar-

kotik, v téhotenství z matky na díté a pri krevní transfuzi. Zde však

je možná cílená lekárska prevence.

Žel, manželská nevera, predmanželský a mimomanželský sex,

lesbické a homosexuálni partnerství jsou jevy dnes velmi roz-

šírené, takže se není co divit, že se AIDS tak razantné šíri. Protože

zejména v Africe jsou promiskuita, polygamie a prostituce velmi

rozšírené, není se co divit, že počet onemocnení AIDS tam rapidné

stoupá. V mnohá afrických zemích je nakazená polovina obyva-

telstva. Roste počet osirelých detí, jimž rodiče zemreli na AIDS, a

ony teď umírají hladem, protože velké rodiny už další deti téžko

26

uživí. Afrika je prakticky umírající kontinent a v jiných částech

sveta to není o mnoho lepší. Je to velmi skličující. Méli bychom

témto nemocným pomáhat, kde jen múžeme, pritom však nemú-

žeme zamlčet vážne varovaní Bible pred sexuálni zvráceností:

„Proto je Búh vydal hanebným vášním; neboť i jejich ženy zamé-

nily pŕirozené obcovaní za to, které je proti pŕirozenosti. A po-

dobné i muži opustili pŕirozené obcovaní se ženou a ve své touze se

rozpálili k sobé navzájem, takže muži páchají nestydatost s muži a

sami na sobé dostävají nutnou odplatu za ten svúj blud." (Ŕ 1,26-

27) „Cožpak nevite, že nespravedliví nebudou dédici Božího

království? Nemylte se! Smilníci ani modláŕi, cizoložníci, zženštilí

(tj. pasívni homosexuálové) ani homosexuálovi, zlodeji ani la-

komci, opilci, utrhači ani rváči nebudou dédici Božího králov-

ství." (1K 6,9-10) Bible nejen varuje, ale také nabízí spásu a

zmenu - množí to dosvédčují.

I kdyby se našel prostredek proti AIDS, což si jisté prejeme,

zustává práve tato epidémie pro každého, kdo chce naslouchat,

vážnym signálem kobrácení: „Proto čiňte pokání a obráťte se,

aby vaše hŕíchy byly smazány a pŕišly časy osvéžení od Pánovy

tváre a aby poslal Toho, který vám byl pfedem kázán, Ježíše

Krista." (Sk 3,19-20)

Zemetŕesení a jiné katastrofy

Evangelia a Zjevení uvádéjí mezi znameními poslední doby

zemetŕesení a jiné prírodní katastrofy. Je pravdepodobné, že jejich

počet a sila až do príchodu Pána Ježíše poroste a intervaly mezi

nimi že se búdou zkracovat. Ve Zjevení napr. čteme: „A nastaly

hlasy, hromobití a blýskání a bylo veliké zemetŕesení - tak veliké

zemetŕesení, jaké nebylo, cojsou lidé na zemi. " (16,18)

Podlé údaju pojišťoven vposledních letech drasticky stoupl

počet pfírodních katastrôf a s nimi spojených škôd. Od šedesátých

do devadesátých let dvacátého století se počet pŕírodních katastrôf

zpétinásobil. Náklady pojišťoven za totéž období stouply dokonce

patnáctkrát. Jako príčiny stupňovaní pfírodních katastrôf se uvádí

zmeny v prostredí a vklimatu, zapríčinené lidskými zásahy do

27

prírody. Tím se však nedají vysvétlit všechny prírodní katastrofy,

nejméné pak zemétresení nebo výbuchy sopek. Geologové sledu-

jící zemétresení zaznamenávaj í dnes každý tretí den nejaké zemé-

tresení silnejší než 6° Richterovy stupnice. Uvádíme nékterá nej-

horší zemétresení ve dvacátém století:

28.12.1908: Itálie

84 000 mŕtvych

01.09.1933: Japonsko

150 000 mŕtvych

31.05.1935: Pakistan

60 000 mŕtvych

05.10.1948: Turkmenistan

100 000 mŕtvych

29.06.1960: Maroko

12 000 mŕtvych

26.07.1963: Makedonie

1 100 mŕtvych

31.05.1970: Peru

70 000 mŕtvych

22.12.1972: Nicaragua

10 000 mŕtvych

04.02.1975: Čína

242 000 mŕtvych

06.05.1976: Itálie

980 mŕtvych

23.11.1980: Itálie

2 900 mŕtvych

07.12.1988: Severozápadní Arménie

25 000 mŕtvych

21.06.1990: Severozápadní írán

40 000 mŕtvych

30.09.1993: Indie

7 600 mŕtvych

17.11.1995: Japonsko

5 000 mŕtvych

Izrael opet úrodný

Dosud jsme se zabývali eschatologickými jevy v prírodní oblas-

ti, které byly vesmés negatívni. Je však i jeden pozitívni jev

v prírode, který zvestuje, že se Mesiáš Ježíš brzy vráti: nová plod-

nost v Izraeli. U prorokú o tom nájdeme četná proroctví, napr.:

„ Vezmú vás zpronárodú, shromáždím vás ze všech zemí a privedú

vás do vaši zeme... Zachránim vás ze všech vašich nečistôt, pŕivo-

lám obilí a rozhojním je a nedopustím na vás hlad. Rozhojním

ovoce na stromech i polní úrodu, takže už neponesete mezi

pronárody potupu kvúli hladu... Potom ŕeknou: »Tato zpustošená

zeme je jako záhrada vEdenu.«" (Ez 36,24.29-30.35) Když cestu-

jete do Izraele pfes sousední arabské štáty, máte dojem, že jste

z poušté pŕijeli do rajské záhrady. Od té doby, kdy začali Izrael

28

opét osídlovat Židé, proménila se zeme v kvetoucí záhradu. Močá-

lovitá Jezreelská rovina se zmenila v ovocný sad a obilnici.

Izraelské pomeranče jsou svetoznáme. U Beerševy záfí poušť

Negev skutečnou kvetinovou nádherou. Izrael vyveze ročné prú-

mérné na 800 miliónu rezaných kvétin - rúže, lilie, karafiáty,

gladioly a narcisy. Už v roce 1988 vyprodukovalo izraelské zemé-

délství o 61 % vice, než stačí spotfebovat. Po celé zemi se vrtají

studny a zakladá zavlažovací systém. Zasadili pfes 200 miliónu

stromu, čímž se zlepšilo vodohospodáfství a podnebí.

Po staleti zadržovaný jarní a podzimni déšť znovu zemi zavla-

žuje, jak to pred tisíciietimi pro poslední dobu prorokovali Boží

proroci: „Jásejte, synove Sijónu, radujte se z Hospodina, svého

Boha, neboť... j ako na začátku vám sešle hojnost dešťú podzim-

ních i jarních. Humna búdou plná obilí, lisy búdou pfetékat

moštem a čerstvým olejem... Poznáte, že j sem uprostred Izraele. J á

jsem Hospodin, váš Búh, a jiného Boha není. A múj lid nebude

naveky zahanben. " (Jóel 2,23-24.27; srov. Jr 3,1-3; Za 10,1)

29

Znamení v náboženstvích a v morálce

Lžikristové a lžiproroci

Když se učedníci zeptali Pána Ježíše: „... jaké bude znamení

tvého príchodu a konce tohoto sveta?", nejdríve je varoval pred

svedením: „Dejtepozor, abyste nebyli svedeni. Množí totižpŕijdou

pod mým jménem a búdou ŕíkat: »Já jsem Kristus« a »Čas se

pŕiblížik. Nechoďte tedy za nimi." (L 21,7-8; srov. Mt 24,5)

Vnéjší katastrofy sice mohou zahubit naše tela, ne však naše duše,

jak čteme u Matouše 10,28. Svod však múze štát človeka cenu

večného života s Bohém. Proto varovaní pred svúdci stojí na

prvním místé. Ŕetéz lžikristú a lžiprorokú dosáhne svého vrcholu

s pŕíchodem posledního antikrista a jeho „ministra propagandy",

lžiproroka (Zj 13).

Zásadní otázkou je, jak Ize poznat pficházejícího pravého Krista

od nepravých postav lžikristú? Tvrdí se, že podlé lásky, nebo pod-

lé Jeho probodených rukou. Jisté, i to je pravda, ale všecko Ize

napodobit. Nebylo dost lidí se stigmaty? Kromé toho rada vedou-

cích rúzných sekt jsou docela milí lidé, a presto jsou to svúdcové.

Musíme být bdelí. Rozpoznávací znamení nemusí být jizvy, i ty

múze antikrist napodobit (srov. Mt 24,24). Rozhodující je to, jak

se Pán Ježíš vráti. „Hle, ŕekljsem vám to pŕedem. Ŕeknou-li vám

tedy: »Pohled'te, je na poušti!« nevycházejte; anebo: »Hle, je na

tajných místech,« neverte. Neboťjako blesk vychází od východu a

záfí na západ, takový bude i príchod Syna človeka." (Mt 24,25-27)

Pravý Kristus pfijde ve veliké moci a sláve, viditelné pro celý svet

vjediném okamžiku: „Potom se na nebi objeví znamení Syna člo-

veka a tehdy búdou všechna pokolení zeme kvílet a spatŕí Syna

človeka, jak pfichází na nebeských oblacích s moci a velikou

slávou." (Mt 24,30)

Protože se Pán Ježíš nevráti v lidské ponížené podobe, ale

prijde na nebeských oblacích v sláve, byli, jsou a búdou všichni ti,

kdo se v prňbéhu déjin za Neho vydávali, vydávají a búdou vy-

dávat, lžikristové.

30

Také antikrista lze takto identifikovat a dále podlé číselné hod-

noty (666) jeho jména nebo titulu (Zj 13,18). Lžikristové zde byli

od počátku Církve a j sou zde podnes, v současné dobé se však

jejich počet množí a také počet jejich pŕívržencu. Vyjmenujme

alespoň nékteré:

Jiddu Krishnamurti (1895-1986), hinduistický chlapec, které-

ho od roku 1910 propagovala Annie Besantová, prezidentka teozo-

fícké společnosti, jako „Mesiáše", který se vrátil, jako „Lorda

Maitreyu" a „svetového učitele".

San Myung Mun (nar. 1920), Korejec, který tvrdí, že je „Boží

syn" a „Vítéz nad satanem". Oženil se po čtvrté v roce 1960 a pro-

hlásil tuto svatbu za „svatbu beránkovu" die Zj 19.

Nejnebezpečnéjší je „Kristus Nového veku", který je zatím ano-

nymní. Má pŕinést svetu mír a bezpečí a má být identický se všemi

postavami ruzných náboženství, takže by to mél být Maitreya-

Buddha pro buddhisty, Imám Mahdi pro muslimy a Krišna pro

hinduisty. Tento názor získal pfívržence daleko mimo kruh členu

teozofícké společnosti a Nového veku. Tato postava má však ve

skutečnosti všechny znaky toho vBibli pŕedpovídaného anti-

krista.

Nepravé postavy falešných mesiášú pomerné snadno Bible znalí

véfící rozpoznají. Horší je to už s falešnými proroky. Pricházející

Pán Ježíš Kristus je jen jeden a jednoznačné poznatelný, ale praví

a falešní proroci se v dejinách často vyskytovali zároveň (viz Jr

8,10 násl.; 23,9 násl.; 26,28). Proto nás Písmo vyzýva: „... zkou-

šejte duchy, zda jsou z Boha, neboť do sveta vyšlo mnoho faleš-

ných prorokú." (1J 4,1) Poselství falešných prorokú lze iden-

tifikovat následovné:

- Buď k Bibli néco pridávaj í, nebo z ní néco vynechávaj í (viz IK

4,6; 2J 9; Zj 22,18-19).

- Vymýšlejí učení, která jsou v rozporu s jednoznačným smy-

slem a souvislostmi Bible (Ga 1,6 násl.).

- Pomíjejí základní pravdy kresťanské víry, zapírají Pána Ježíše

a Jeho dílo, pfedevším Jeho božství, Jeho vtelení, smírčí obeť

na kríži a zmŕtvychvstaní v tele (1J 3,22 násl; 4,2 násl; 2J 7;

2Pt2,l;Ju4).

31

- Jejich výroky jsou smésí pravdy a lži a svedou mnohé (J 8,44;

2K 11,14).

Vynášejí predpovedi do budoucnosti s nárokem, že jim to

zjevil Pán („Pán mi fekl...", „Pán mi zjevil...") a jejich pro-

roctví se neplní (Jr 28,9).

- Libují si v krásnych slovech a mnoho slibují (Mt 7,15).

- Jejich učení často (ne vždy) je plné evangelia míru, lásky,

harmónie, jednoty a tolerance (Jr 6,13 násl.), jindy opét pre-

hnaných proroctví o Božích soudech.

Falešný prorok nemusí mít všechny uvedené znaky. Stačí však

jeden a múžeme si byt jisti, že se jedná o falešného proroka.

Falešné proroky nájdeme zejména mezi zakladateli hnutí s novými

zjeveními a v sektách, které staví „zjevení", „videní" a „poznaní"

nad Bibli nebo vedie Bible, Písmo pfevracejí a v mnohá bodech

Písmu odporují. Uvedú nékteré klasické príklady falešných proro-

ku, ktefí založili určitá hnutí:

Joseph Smith (1805-1844), zakladatel Mormonú, pridal k Bibli

„Knihu Mormon", kterou prý z poverení andéla našel na zakopa-

ných zlatých listech a pomoci „prorockých brýlí" preložil. V učení

mormonú je mnoho prvku svobodného zednáfství, mágie a spi-

ritismu (napr. chrám jako pramenisté a knéžství jako potrubí

„nebeských" sil, zástupný „krest" za mrtvé, tajné rituály atd.).

Typický znak sekt - tedy i mormonú -je heslo: „Bible a..." nebo

„Ježíš a..." néco jiného. Už neplatí zásada „Jediné Písmo, jediné

Kristus, jediné milost a jediné vírou", ale vždycky je tam néco

navíc.

Mary Bakerová-Eddyová (1821-1910), zakladatelka „Kres-

ťanské vedy" („Christian Science") označila svoji knihu „Veda a

zdraví" jako „klíč k Písmu svätému". Podlé jejího učení, ovliv-

néného hinduismem a mesmerismem, je skutečná podstata sveta a

človeka dokonalá. Hŕích, nemoc a smrt jsou „omyly", spočívající

na nedostatečném poznaní dokonalosti. Ježíš byl pouze „učiteľ',

který nám ukazuje cestu k prekonaní téchto „omylu".

Baha u'llah (= Mizra Husayn AH: 1817-1892), „prorok" ba-

haismu, propagoval ve svých spisech jednotu všech národu a

náboženství. Tvrdil o sobé, že je ten šíitskými muslimy očekávaný

32

Imám Mahdí, posel Alláhúv, k jehož pfedchúdcúm patrili Mojžiš,

Zarathustra, Buddha, Mohammed a také Ježíš Kristus.

Charles Taze Russell (1852-1916), zakladatel hnutí „vážnych

badatelú Bible" (od r. 1931 „Svédkové Jehovovi"), vypočítal začá-

tek mesiášské ríše Kristovy na rok 1914-a vypukla první svetová

válka. Podobné výpočty jeho následovníkú na roky 1918, 1925 a

1975 se také nevyplnily.

Rudolf Steiner (1861-1925), zakladatel antroposofíe, četl jas-

novidecký v neviditelné „Akašové kronice", pronikl tak do „vyš-

šího sveta" a obdržel „páté evangelium" s velmi okultním rázem

obrazu Ježíše.

Gabriela Witteková (nar. 1933) má od smrti své matky v roce

1970 styky se špiritistickými kruhy, tvrdí, že od roku 1975 skrze ni

mluví k lidstvu „Kristus". Označuje se za „prorokyni" hnutí zalo-

ženého r. 1977 s nazvem „Heimholungwerk" (Dílo návratu domú),

pozdéji zvané „Univerzálni život" nebo „Cirkev vnitŕního Kristova

Ducha". Její učení má prvky špiritistické a prevzaté z východních

náboženství (astrální telo, rozširovaní vedomí, léčení ducha, vege-

tariánství a pfevtélování).

Všichni tito falešní proroci získali četný zástup pfívržencú.

Vedie nich vystupují rúzní ojedinelí proroci, vétšinou špiritistická

media, ktefí kolem sebe shromáždí skupinu zájemcú (napr. Jakob

Lorber a Edgar Cayce). S velkou opatrností musíme také zkoumat

výroky sdflené v první osobe jednotného čísla, jako by mluvil Pán

Ježíš nebo Otec či Duch svätý. Protože falešní proroci a falešná

proroctví se mohou vyskytovat všude, je treba zkoumat na základe

jasného a nepfekrucovaného slova Písma každé proroctví.

Mocné bludy a bludná učení

Za bludnými proroctvími stojí duch bludu, duch zdola. Ten

podnecuje bludy a sekty, aby Cirkev rozdelil a odvedl mnohé od

cesty k životu. Není proto jen mimo Cirkev, ale ješté mnohem vice

je činný uvnitf Církve. Je jisté velmi smutné zjišténí, že mnohé

bludy začaly v oblasti Církve a teológie (viz U 2,19). „Pŕišel totiž

čas, aby soudzačal od Božího domu... Buďte stŕízliví, bdéte; neboť

33

váš protivník ďábel chodí kolem jako ŕvoucí lev a hledá, koho by

spolkl. Vzepfete se mujakožto silní ve víre!" (lPt 4,17; 5,8-9)

Bible pro poslední dny pŕedpovídá nárúst bludu, jak to dnes

zakoušíme: „Neboť nastane čas, kdy nebudou snášet zdravé učení,

ale búdou si podlé vlastních chutí shromažďovat učitele lechtající

jejich sluch. Odvráti uši od pravdy a uchýli sek bájím." (2Tm 4,1-

3; viz 2Te 2,9-12) Taková bludná učení posledních dnú mají napr.

následující znaky:

- Pfednášejí vymyslená učení a prázdna slova (viz 2Pt 2,3.17-19;

Ju 12-16).

- Rouhají se živému Bohu, kterého neznají (viz 2Pt 2,10 násl.; Ju

8.10).

- Zvéstují falešnou svobodu (viz 2Pt 2,19; Ju 4).

Často (ne vždy) vedou nemorálni život a svedou mnohé k ne-

mravnosti (viz: 2Pt 2,2.13-18; Ju 8.12).

- Usilují o peníze a o úctu lidí (viz 2Pt 2,3; Ju 11.16).

- Jejich vinou je kresťanská pravda potupená (2Pt 2,2).

- Jsou telesného smýšlení, nemají Božího Ducha (viz Ju 19).

Usilují o „vyšší poznaní" vlastní silou a posmívají se prostým

véŕícím (viz lTm 6,20).

- Propagují falešné cesty spásy, napr. odmítají manželství a za-

kazují určité pokrmy (viz lTm 4,3).

Zbožnost provozují jako remeslo (viz lTm 6,5).

Milují hádky a sváry o učení, zapŕíčiňují roztržky (viz lTm 6,4

násl.; 2Tm 2,14; 2,23; Tt 3,9; Ju 19).

- Posmívají se véfícím, kteŕí očekávají návrat Pána Ježíše (viz

2Pt 3,3 násl).

Je jisté matoucí, že mnohá bludná učení obsahují i pravdivé

prvky. To je práve začátek svodu: smés pravdy a lži. Tak marxis-

mus bojuje za práva délníkú, feminismus za práva žen. Teológie

„Búh je mrtvý" je silné zaméfená humanisticky a propaguje lásku

k bližním. Jak je dňležité za témito v popredí (z časti) dobrými cíli

rozpoznat antikristovské zaméŕení, stojící proti živému Bohu Bible

a Jeho Synu Ježíši Kristu. Ve vší krátkosti nékteré takové smery:

34

- Marxismus: Človek nahradil Pána Boha, tfídní boj nahradil

vykoupení a beztrídní společnost nahradí raj.

Neomarxismus: Človek nahrazuje Boha, stále diskuse nahra-

zují zjevení, potreby nahrazují morálku.

- Teológie mŕtveho Boha: Človek nahrazuje Boha, lidské akti-

vity nahrazují Boží dílo, lidská solidarita nahrazuje Boží krá-

lovství.

- Feminismus: Ženská božstva mají nahradit Boha Otce, men-

štruační krev ženy nahrazuje krev Ježišovu, lesbické vztahy

nahrazují manželství.

- Kulty guruú zDálného východu: Místo Pána Ježíše nastu-

puje guru, místo obeti smíŕení Pána Ježíše na Golgoté na kríži

nastupují sebespasitelné náboženské praktiky, místo kresťan-

ské etiky nízka morálka (napr. Bhagwan nebo Childern of

God), nebo nesprávna prehnaná askéze (napr. Hare Krišna a

Ananda Margä).

New Age: Na místo živého Boha nastupuje neosobní magická

sila, na místo smírčí obeti Pána Ježíše sebevykoupení duchov-

ními technikami a reinkarnací, místo kresťanské pravdy všeob-

sáhlá jednota národu a náboženství, která vrcholí novou anti-

kristovou stavbou babylonské veže.

Ekumena: Místo pokoje s Bohém nastupuje smífení všech

náboženství, místo kresťanské pravdy nastupuje náboženská

jednota, místo mesiášské ríše míru Ježíše Krista „svetové

společenství", které ústí do antikristovství.

- Islam: Na místo trojjediného osobního, hríchy odpouštéjícího

Boha Bible nastupuje neosobní Alláh Koránu, místo Božího

Syna antikristovský prorok Mohamed, místo osvobozující

obeti Ježíše Krista nastupuje pokus o sebevykoupení dodržo-

váním péti sloupú islamu: recitovaní vyznaní víry v jediného

boha Alláha a jeho proroka Mohameda, modlitba, púst, dávaní

almužen a pouť do Mekky.

Vedie zmĺnéných smérň se v 19. a ve 20. století rozšíŕily ty

nej dobrodružnej ši bludy, zejména prostŕednictvím masových sdé-

lovacích prostfedkú. Jsou to tvrzení, jako že Pán Ježíš nikdy nežil,

nebo bohové astronauti (Erich v.Däniken), Pán Ježíš prý byl po

35

svém ukrižovaní v Indii, Bibli prý lze vykládat jen hluboce psy-

chologicky (Eugen Drewermann), Ježíš prý byl jen obyčejný

človek a žádný Búh, a mnoho podobných nesmyslú. Podobné

zkracování a falšovaní obrazu Boha a Ježíše j sou obsahem rady

knih, napr.: „Nahý Búh", „Buddha Ježíš", „Psychoterapeut Ježíš",

„Ježíš, první nový muž" nebo ruzné muzikály, filmy apod. j ako

napr. „Jesus Christ Superstar", které snižují Pána Ježíše na svet-

skou úroveň a naprosto falšují Jeho podstatu.

Kdo zná Bibli, pozná rozdíl mezi Ježíšem Bible, pravým Božím

Synem a pravým človékem (viz J 1,1.14; Ŕ l,3násl.; Fp 2,6-11; Zj

19,11-16; 22,13.16). Ale čím dál víc se používa všech sdélovacích

prostfedkú, aby se šírila taková bludná učení a rouhání. Kres-

ťanská vysílání se — alespoň v nemecky mluvící Evropé (napr.

agitační pošta Evangelické aliance „Kraft zum Leben" = Sila

k životu) — z verejnoprávni TV vytlačují. I to je aktuálni znamení

doby, jak jednoznačné jsou obsazovány kanály naši televize. Kdo

se bez kompromisu drží Pána Ježíše, sklízí jen unavené úsmevy. Je

nám jasné, která bije? „Proto bdéte, neboť nevite, ve kterou hodinu

pfijde váš Pán. " (Mt 24,42)

Človek posledních dnu

Pomoci protikladu „ducha doby" a Bible uvedú jen nékteré

príklady pro overení, jak dalece je takové chovaní patrné v naši

společnosti:

- Ŕíká se: „Všecka náboženství pfece uctívají téhož boha. Du-

chovno je všeobsáhlé. Vy kresťané jste pfece tolerantní!" -

Bible fíká: „Jájsem Hospodin, tvúj Búh... Nebudeš mítjiného

boha mimo mne." (Ex 20,2-3)

- Ŕíká se: „Absolútni pravda neexistuje, je treba trvalé disku-

tovat. Jsme na ceste učení a hledání." - Pán Ježíš fíká: „Já

jsem ta cesta, pravda i život. Nikdo nepŕichází k Otci než skrze

mne." (J 14,6) A také, že Boží slovo „jepravda" (J 17,17).

- Ŕíká se: „Búh - to je vesmír, rastliny, zvífata. Búh jsem já.

Vkaždém znáš je dobrá jiskra." - Bible fíká: „Nezneužiješ

jména Hospodina, svého Boha." (Ex 20,7)

36

- Ŕíká se: „Zavedeme pracovní nedele, i kdyby to šlo jinak.

Zavedenie prodejní nedele, hlavné, když rostou zisky a pro-

duktivita." - Bible fíká: „Pamatuj na den odpočinku, že ti má

byt svätý." (Ex 20,8-11)

- Ríká se: „Moderní je antiautoritativní výchova. Deti potfebují

kritickou dospélost. Rodiče se mají stáhnout, jakmile to deti

požadují." - Bible fíká: „ Cti svého otce i matku." (Ex 20,12)

Ŕíká se: „Ochrana života je dobrá vec - ale jen pokud to

nestojí v ceste mé seberealizaci. Kdo smi žít, určím sám. Mé

bficho patrí mne." - Bible ŕíká: „Nezabiješ." (Ex 20,13)

- Ŕíká se: „Delám si, co mé baví. Nač manželství? Manželství

bez oddacího listu, volná láska, homosexuálni vztahy - to je

moderní." — Bible fíká: „Nesesmilníš... Utíkejte pred smil-

stvem!" (Ex 20,14; 1K6.18)

- Ŕíká se: „Vlastnictví je zlodéjna, pfežitek kapitalismu! Pryč

s tím! Co je tvoje, je i moje!" - Bible ŕíká: „Nepokradeš." (Ex

20,15)

Ŕíká se: „V oč horším svetle je ten druhý, o to lepší jsem já.

Když na neho nenájdu nie v jeho papírech, tak si néco

vymyslím. Noviny to rády pŕijmou." - Bible ŕíká: „Nevydáš

proti svému bližnímu krivé svedectvu " (Ex 20,16)

Jisté, mnohé z téchto jevu - zejména v oblasti morálky - byly

v minulých stoletích snad až do padesátých let minulého století

prosté nemyslitelné nebo aspoň je společnost netolerovala. Uva-

žujeme-li, kdy se tato situace téméf najednou zmenila, dôjdeme do

druhé poloviny šedesátých let minulého století. Zdá se mi, že to

má souvislost sproroctvím vLukáše 21,24: „A búdou padat

ostrím meče ajako zajatci búdou odvedení mezi všechny národy a

po Jeruzalemu búdou šlapat pohane, dokud se časy pohanu

nenaplní." V roce 1967 bylo béhem Šestidenní války dobyto jeru-

zalemské Staré Mesto. Generál Moše Daján stanul pred Zdĺ náŕkú

a zvolal: „Už se odsud nikdy nehneme!" Jeruzalem už není pošla-

páván od gojim, od nežidovských národu. Období pohanu skončilo

a je úžasné, kolik se toho v národech sveta béhem šedesátých let

opravdu zmenilo. Musíme se ptát: Je to náhoda, nebo naplnení

37

tohoto proroctví? Do té doby napr. v souvislosti s odpadnutím od

víry spadá začátek následujících vývojových trendu:

1966: V Kalifornii byla oficiálne povolená první satanská

cirkev.

1966: Také v Kalifornii začala vlna hippies, drog a sexu, která

brzy zachvátila polovinu sveta.

- Pohanské kulty zDálného východu („náboženství mládeže")

začaly pronikat do západního sveta, pfedevším transcen-

dentálni meditace (= TM gurua Mahariši Maheš Jogi; na

západe od r. 1958, ale další rozšírení až od „zasvécení" Beatles

v srpnu 1967), Hare Krišna (na západe od r. 1965), Children

of God (od r. 1968), Divine Light Mission (od r. 1971) a

Bhagwan (od r. 1974).

1966: Mao vyhlásil v Číne „Velkou proletárskou kultúrni

revoluci". Začalo obrovské prenasledovaní kresťanú.

1967/68: pri študentských revoltách neomarxistického razení

byl propagován už jen autonómni, sám o sobé rozhodující

človek, oprostený od veškeré statní i Boží autority. Dnes j sou ti

bývalí študenti na generálních a vedoucích postech ve štátu a

společnosti.

- Zároveň se psychokulty a techniky, které mají za cíl lidi dostat

na stejnou úroveň, j ako napr. skupinová dynamika, stávaj í pre

čím dál vice lidí náhradním náboženstvím.

- 2. červeň 1967 se počíta za hodinu zrodu nemeckého tero-

rismu. Tehdy byl zastfelen pri demonstraci student Benno

Ohnesorg.

Koncern šedesátých let prežili množí z pozdéjších pfedních

mysli telu hnutí New Age, které je okultní smésí všech ná-

boženství, své dálnovýchodní „odlehčení", napr. Fritjof Capra,

Michael Murphy a Carl Friedrich von Weizsäcker.

- Roku 1968 byl v New Yorku založen „Spolek pro povolení

potratu" („National Association for Repeal of Abortion" -

NARAL). Toto símé smrti mezitím vzešlo v mnohá zemích.

(Jeden ze zakladatelú NARAL, prof. dr. Bernard Nathanson se

stal mezitím rozhodným odpúrcem potratu. Sám natočil známy

film „Nemý výkrik".)

38

Otfesná, ale s biblickým proroctvím shodná je skutečnost, že

mnohé z téchto trendu nacházejí kladný ohlas v cirkvi:

- Tak v roce 1968 proniklo do církve „moderní pastorační hnutí"

se svou technikou skupinové dynamiky (s heslem „Cítit místo

myslet") a se svým dúrazem místo na teologické zvestovaní na

psychologické poradenství, místo na zjevení na zkušenosti,

místo na Boží slovo na lidské slovo.

- Roku 1965 skončil vŔímé Druhý vatikánsky koncil katolické

církve. Usnesl se na další otevfenosti vúči svetu a nekres-

ťanským náboženstvím („aggionarmento"). Svúj první otŕesný

vrchol našla tato otevŕenost r. 1986 v mezináboženské „mod-

litbe za mír", konané vAssisi. Od té doby se konaly další

takové „modlitby za mír" - v jasném rozporu s prvním priká-

zaním - napr. v lednu 2002 opét v Assisi na pozvaní papeže

Jana Pavla H.

- Na čtvrtém zasedání r. 1968 v Uppsale došlo i v „Ekumenické

radé cirkví" k dramatické zmene kurzu. Vedie mezicírkevního

dialógu nastoupil i dialog s nekresťanskými náboženstvími a

ideologiemi. Místo biblického poverení („Čiňte mi učedníky

všechny národy!" Mt 28,19) zaujala víc a víc myšlenka „seku-

lárne humanního celosvetového společenství všech ras, národu

a kultúr". V sedmdesátých letech vzniklo Lausanské hnutí jako

alternatíva ke Svetové radé cirkví, aby se misijní poslaní

mohlo dál rozvíjet, ale i toto hnutí je podobné jako Evange-

lická aliance ohrožováno ekumenickými zmékčovacími ten-

dencemi.

Když sledujeme ten velký počet vývojových aktivít v časové

tak omezeném úseku, jsme nejdŕíve zarazení. A pfece je jasné, že

všechny sméŕují ke stejnému cíli: pryč od živého Boha Bible a

Jeho pofádkú. Začalo vtéto dobé (tj. v šedesátých letech dvacá-

tého století) to „velké odpadnutí", o kterém mluví Bible (viz 2Te

2,3)? Množí vykladači to nevylučuj í. Evangelista Alexander Seibel

ve svém velmi rozšífeném spisku „Bible osvecuje pozadí tero-

rismu" také poukázal na shora j menované vývojové tendence. Vidí

jejich nakúpení a načasovaní také v úzke souvislosti s citovaným

textem Lukáše 21,24. Seibel také poukazuje na nakúpení zemétŕe-

39

sení a pŕírodních katastrôf práve od šedesátých let dvacátého

století a ŕíká: „Z tohoto hlediska je velmi zajímavé si všimnout,

kolik udalostí se nakúpilo kolem roku 1967, toho roku, kdy byl

znovu sjednocen Jeruzalem. Pán Búh má jedno ,až' ve svém

jednaní s Jeruzalémem a národy... Z toho bychom méli poznat, že

a proč to s národy v celosvétovém merítku j de čím dál rýchlej i

z kopce."

Znamená, že „když se naplnil čas pohanu", prestáva Pán Búh

od roku 1967 žehnat pohanským národňm, aby se s požehnaním

sklonil k Izraeli? Nemyslím, že je tomu tak, vždyť od té doby

(1967) bylo v pohanských (nežidovských) národech nejedno pro-

buzení, zatímco v Izraeli nikoli. Pfece však se od té doby „kres-

ťanský Západ" vnímatelné „odkresťanštil". Situace se čím dál tím

víc zhoršuje. Ten morálni úpadek, který v posledních letech pro-

žíváme, j sem kdysi vyjadril pod nadpisem „Úmrtní oznámení

kresťanského Západu":

Sodoma a Gomora dnes: Nejdfíve se povolilo rouhání, pak

pornografie, pak potraty. Nyní jsou to homosexuálové a lesby -

brzy polygamie a eutanasie, incest a sodomie. Poradí je neod-

vratné: spád zla v posledních dnech. Pújde-li to tak dál, dosáhne

lidstvo stejného stavu jako lidstvo pred potopou a v Sodome a

Gomofe pred svým zánikem. Pak už existuje jen stupňovaní

smérem dolu: celosvetové verejné vzývaní satana a antikrista.

„Avšak Boží pevný základ zústává štát a má na sobé tento

nápis: »Pán zná ty, kdojsoujeho« a »Ať odstoupí od nepravosti

každý, kdo vyslovuje Kristovo jméno.«" (2Tm 2,19)

Kontakt s temnotou

Protože je človek bytostné náboženský, nastoupí tam, kde se

vytratí víra v Pána Boha, nikoli nevera, ale negatívni forma víry:

povera, okultismus, čarovaní. Človek už svoji dúvéru neupírá

k živému Bohu. Není ochotný podrídit svoji vúli Boží vúli („Buď

vúle Tvá!" Mt 6,10). Radéji zaklepe na dvere, kde si myslí, že

nájde rychlé a automatické splnení svých pŕání („Buď vúle má!").

40

Spojuje se tak, často aniž by to tušil, s mimobožskými mocnostmi,

které mu slibují splnení jeho pfání. Používa rúzné jasnovidecké,

magické a špiritistické praktiky, aby uspokojil svoji touhu po

vedení, moci a uzdravení.

Bible jasné ukazuje, že za vším tím chténím „byt jako Búh", za

všerrii praktikami, které pfekračují meze lidského bytí a poznaní, je

satanovo umení svádét a púsobení jeho démonických duchú (srov.

Gn 3,5). Bible jasné varuje pred okultními praktikami ve 3. Moj-

žišove 19,26.31: „ ... nebudete se obirat hadačstvím ani veštením...

Neobracejte se k duchúm zemŕelých a nevyhledávejte védmy a ne-

poskvrňujte sejimi. Jájsem Hospodin, váš Búh." (Také: Dt 18,9-

14; 2Kr 23,4 násl.; Iz 47,12-14; Sk 19,13; Ga 5,19-21; Zj 21,8;

22,15.)

Apoštol Pavel pŕedpovídá: „... vposledních časech nékteŕí od-

stoupí od víry, naslouchajíce bludným duchúm a učením démonú."

(lTm 4,1) Odpadnutí od Boha vyvrcholí v otevfeném vzývaní

satana a jeho pozemského vyslance antikrista (Zj 13,4).

Že se v roce 1966 smela v Kalifornii oficiálne založit satanská

cirkev a od té doby se rozšífit do mnohá zemí, ukazuje, že zá-

kladná pro kult satana je zde. Satanské mše jsou na školách čím

dál populárnejší, satanový symboly jako péticípá hvézda (pen-

tagram, druidský znak ptačí nohy) a číslo 666 se rýchle šíri,

v neposlední radé vlivem ruzných známych rockových skupin,

které se upsaly ďáblovi.

Zatím je to ovšem jen menšina, která uvedomelé vzýva satana.

Nesmime ovšem pŕehlížet, že počet jeho neuvédomélých ctitelú je

mnohem vétší. Vždyť: „Sám satan se vydáva za ondela svetla.

Proto není nie zvláštního, jestliže se také jeho služebníci vydávaj í

za služebníky spravedlnosti." (2K 11,14-15) Toho „zlého" by lidé

hned tak neuctívali, ale když se vydáva za dobrou, pomáhající silu,

nachází pfívržence. Satan vézí za vším okultismem, za „čerňou"

stejné jako za „bílou" mágií, za vynucenými uzdraveními a „zje-

veními", za lžizázraky a lžiznameními, za čarovaním v New Age a

za fantastickou literatúrou (napr. Harry Potter, Pán prsteňu). Pri-

tom mnohé okultní praktiky vypadají docela nevinné. Vétšina lidí

do nich sklouzne z čiré zvedavosti. Hýbaní stolečku, sklenic, vy-

41

kládání karet a pendlování je na školách velmi oblíbené. Určité

mládežnícke časopisy rozsévají satanskou setbu rafinované za-

stŕenou. Skoro ve všech novinách a časopisech jsou horoskopy.

V Nemecku je nejméné dvojnásob tolik registrovaných jasnovidca

j ako evangelických a katolíckych faráŕu dohromady. To je veru

eschatologická situace. Často satan prostrednictvím lidí šín fas-

cinující filozofické nebo náboženské systémy, které slouži k tomu,

aby svedené odvedly od živého Boha.

Kontakt s temnotou, i když odénou svétlem, vede vždycky

kduchovnímu zotročení. Jasné o tom svedčí stoupající počet

depresí, porúch spánku, ruzné fóbie (strachy) a nutkaní ksebe-

vraždé, které se dostavují po okultní činnosti. Psychoterapeutické

ošetrení zde nestačí. Jen Jediný múze takto zatíženého človeka

vysvobodit - Pán Ježíš Kristus. „Na to je zjeven Boží Syn, aby

zrušil skutky ďäbla. " (1J 3,8) Kdo svúj život odevzdá Pánu Ježíši,

vyzná své okultní hríchy a pod vedením zkušeného poradce se

všeho toho zfekne, bude svobodný a prejde z temnoty do pravého

svetla. Satan uteče, když nás vidí pod krížem a pod záštitou krve

Pána Ježíše, na kríži za nás prolité.

42

Znamení v souvislosti s Cirkví

Prenasledovaní a svody

Satan používa dvojí stratégii, aby Cirkev potíral: predné ma-

sivní nátlak zvenčí až k pronásledování a zabíjení. Kde to nepo-

máha, sáhne k pästi podrývání a svádéní. V souvislosti s touto

dvojí stratégií konštatuje velmi výstižné vykladač Bible Gerhard

Maier:

„Svody j sou pro Cirkev mnohem nebezpečnejší než pro-

následování. Svody Cirkev rozštépují, v pronásledování se pro-

jeví opravdovost, ve svádéní naopak triumfuje to nepravé."

(Evangelium podlé Matouše, 2.díl, Neuhausen-Stuttgart, str.

272)

Protože je Cirkev velmi náchylná dát se v duchovní oblasti

svést, varuje Pán Ježíš učedníky predné pred lžímesiáši a lži-

proroky. „Pŕeduchovnélost" a blouznéní často končí v telesnosti

(viz IK 5 a 14; Ga 3,3). Pro poslední dny je pfedpovézen nárňst

svúdných znamení a zázraku. Ty zamlží pohled na zázraky Pána

Ježíše a pripraví senzacechtivé lidstvo na zázraky antikrista a fa-

lešného proroka (Mt 24,24; Zj 13,13). Zde je naléhavé potŕebí

rozeznávání duchú, aby se oddelilo pravé od nepravého (U 4,1).

Jiné velké nebezpečí predstavuje pro Cirkev snaha pŕizpúsobit

se duchu doby a sveta. Prístupových cest je bezpočet, vyjme-

nujeme alespoň nékteré:

- Tzv. „moderní výklad Bible", kde diktát autonomního rozumu

potlačuje víru ve zjevení Boží a pozvedá kritiku Bible na

normu; žel, kritika Bible pod neblahým nárokem na „vedec-

kosť' proniká i do evangelikálních semináru a sború; diskuse,

které loni probíhaly, j sou o tom jasným dokladem. Evan-

gelikálové se otevreli „teológii historického kriticismu" (roz-

lišovaní zdroju, pozdní datovaní biblických knih, Bible není

43

neomylná co do historických a prírodovedeckých údaju).

Existuje též „chicagské prohlášení k biblické neomylnosti",

které ji odmítá a relativizuje. Kdo tento kurz kritizuje, je

odmítán.

„Evangelium pohody", rňzná show, úspech a senzace dominují

a „kríž", „pokání", „soud" a „závažnost nasledovaní" už mezi

nimi nemají místo.

Sméšování evangelia a biblických právd s politickými, filozo-

fickými, psychologickými, sociologickými a jinými poznatky

ideologických systému, které co do své základný jsou pro-

tikladem Bible.

Úsilí o mezináboženskou a mezikonfesní ekumenu a o jednotu

za každou cenu bez jasného biblického a reformačního článku

Jediné Ježíš Kristus", ,jediné Písmo sväté", ,jediné vírou" a

, jediné z milosti".

Pfizpúsobení životních návyku (mínéní, morálka, móda, hud-

ba) diktátu televize a ulice.

„Evangelikální" bylo kdysi označení pro kresťany verné Bibli,

ktefí bez jakýchkoliv vynechávek či prídavku brali vážne Boží

Slovo. Dnes je tento pojem silné nabobtnalý. V dobé, kdy je

tolik potŕebí být silný v odporu proti antikristovskému duchu

doby, jsou množí evangelikálové mezi sebou rozhádaní, pod-

vedení, pfizpúsobení svetu, ovlivnéní duchem doby, s pod-

lomenou vírou, bez odvahy a slabí. Dúkazem jsou diskuse,

rozkoly a škandály posledních let. Taková situace se múze líbit

leda jedinému: satanoví, který má málo času (Zj 12,12) a rád

by své antikristovské vladafení pokud možno bez prekážky

rozširoval. Dále uvedú další príklady tohoto smutného stavu, o

némž doufám, že se pfece jen ješté zmení.

V mnohá evangelikálních kruzích a sborech nájdeme:

uvornéní postoje absolútne verného Bibli plíživým nebo

otevŕeným pŕizpňsobováním se systémúm a výrokúm biblické

kritiky, napr. relativizace biblického učení o stvorení,

o Cirkvi a o posledních dnech;

pronikání bludu z humanismu, feminismu a jiných ideológií;

relativizace nebo znevažovaní biblických etických norem, na-

44

príklad, nemanželské spolužití, rozvod na základe nejakého

„rozkolu", svetské smýšlení, móda, hudba;

- nekoná se biblická kázeň ani u hrubých hfíchú, které sbor ničí;

nadrazování vlastního (byť zbožného) „Já" s jeho „potrebami"

nad majestát a svatost Boha;

- nahrazování pravého biblického poradenství s vyznávaním

hríchú, pokáním a odpustením metódami humanistické psy-

chológie;

- pfejímání „kultúry zábavy" sruznými show, technopárty do

sborového programu;

- posunutí evangelia do tržní sféry agresívni propagandou na-

kladatelství, vysoké gáze umélcúm a neprúhledná, manipu-

lující a nátlaková „sbírková kázaní";

- zvestovaní „evangelia prosperity" a „evangelia blahobytu";

- nahrazování zvesti čistého evangelia „románovou kultúrou";

- čím dál vétší úbytek biblické podstaty a vyučovaní do hloubky,

aby byl prostor pro lidské zkušenosti a potreby v mnohá no-

vých kresťanských písních;

- čím dál méné se hovorí o základní ch biblických námetech j ako

„hrích", „kríž", „závažnost nasledovaní", „peklo" a „večné

zahynutí";

- jednostranné zdúrazňování lásky a nehy Boží, bez dúrazu na

Boží svatost a závažnost Jeho soudu;

- čím dál vétší otevfenost pro ekumenu konfesí (z časti nábo-

ženství vúbec), také a dokonce u vedoucích osobností evan-

gelikálú;

znevažovaní téch kresťanú, kteŕí se drží jednoznačných zásad a

norem Písma svätého a označovaní je za „pŕedvčerejší",

„zákonické" a „úzkoprsé";

- na místo biblického vyznávaní a vzdorovaní zlu se dostalo

nesprávne chápané úsilí o jednotu a harmónii;

- naprosté podcenení biblické apologetiky (učení o rozlišovaní

duchú a obrana víry).

Vtéto souvislosti bych rád zmĺnil aktuálni príklad z „Chris-

tivalu". Na této obrovské mládežnícke evangelikální konferenci,

45

která se vždy po nékolika letech koná v Nemecku, se očekává na

20 000 mladých lidí.

„Masy bourí, oslavují Ježíše... Obrovské nadšení Ježíšem

ovláda oblast. Všichni jsou nadšení - eufórie bez mezí - všich-

ni, kromé Ježíše! Ten radéji co nejrychleji vyklízí pole, protože

o fanouškovství vúbec nestojí."

S tímto výrokem Klause Gôttlera, zastupujícího pŕedsedy mlá-

dežníckeho kongresu „Christival" v ŕíjnu 2002 v Kasselu, ze srdce

souhlasím. Tyto vety napsal v časopise Christival č.2 (str. 3) v bfe-

znu 2002, vydaném nákladem 300 000 výtiskú. Žel, mnohé další

výroky a oznámení programu festivalu v tomto časopise už témto

vetám neodpovídají. Když čtete program „festivalu" (i ranní bib-

lické štúdium se jmenuje „svátek Bible", viz str. 6 a 7), získate do-

jem, že se zde jedná spíš o nejaké party, než o uctívání svätého

Boha a Jeho Syna Ježíše Krista. Nékolik príkladu z tohoto časo-

pisu:

„I když nastane noc, festival dávno ješté nekončí. Noční

smenu začíname písnémi „Tichá noc", „Bfeskná noc" a „Svätá

noc"... Ultimatívni nabídka: kultúra, drobné umení, boho-

služby, worship, chill out (pryč se sklíčeností), noční plávaní,

party až do zamávaní činí z každé noci nezapomenutelný

zážitek (str. 7).

Plavecký festival: crazy hudba a svéží ráz, mokré akce a drs-

né efekty... aniž si namočíš nohy - tak si pfibal plavky! (str. 9)

Ježíšúv taneční pokus: Tanec a hip-hop party s Ježíšem ve

stredu. Pofádat party s Ježíšem, dát se jím nadchnout, tenhle

festival té rozhýbe. Horké Baets a tučné styly vytvorí vhodný

rámec. „Jesus first" (Ježíš je první) zde znamená: groove (rysy)

této party určuje Ježíš a zve té, aby sis našel vhodný základní

rytmus pro svúj život (str. 9).

Welkome to Showbiz (Vitej na show...) Vezme se 100 %

„opravdových hvézd", stríkne se „Glamourem", pridá se šálek

„Games", špetka „Akce" a okorení se smésí plnou napétí

s nezbytnými VIP a Promis. A ohňostroj zábavy je hotový:

Christivalový showbiz festival! (str. 9).

46

Paráda smíchu: Festival pro všechny, kdo se radi sméjí!

Humor, vtipy a legrace bez prestávky! Kdo je u toho: Ježíš

Kristus, Arno Backhaus, Misteln, David Kadel, Stefan Schnei-

der, Katharina Bruderecková, Torsten Hebel a jiní! (str. 9)"

Mezi seminári se kromé mnohá dobrých nabídek najdou i tyto:

„S 402: aktuálni program pro volný čas: Už jsi nékdy trávil volno

ve stylu Harry Pottera? Hity z Bravo j ako meditace? Nebo evan-

gelium jako mydlo? Nápady ze včerejška pro zítfek" - „S 403:

Hip-Hop taneční workshop" - „S 409: Kresťan a bojové sporty

s Ježíšem jako prioritou v živote. Učíme se znát možnosti bojo-

vých športu..." (str. 14)

Tyto príklady ukazují, že v mnohá kresťanských kruzích byly

už dávno prekročený hranice ke svetu, ba dokonce k okultismu

(Harry Potter, bojové sporty, extatická okultní hudba), či pŕímo

krouhání (napr. Paráda smíchu s Ježíšem jako účastníkem!).

Jazyk, jakým se zde jednotlivá čísla programu nabízejí, je mnohem

víc, než pouze nevkusný -je dúkazem úplné duchovní plochosti a

chudoby mnohá kresťanských kruhu! Ŕíkám to s velkým zármut-

kem, protože jsem se dosud také počítal k evangelikálúm a v dŕí-

véjších letech jsem také účinkoval na Christivalech, aniž bych

ovšem mohl mít vliv na jeho vývoj. Ba rmoutí mne to, že čím dál

víc lidí v evangelikálních kruzích tento vývoj nepozoruje a je

v nebezpečí, že úplné ztratí úctu pred Bohém. To nejsvétéjší sni-

žují na dobovou úroveň, což je pro opravdové kresťany pohor-

šením. Prosím, aby všichni účinkující a organizátori Christivalu se

zamysleli nad následujícími otázkami. Je Ježíš Kristus predmet

zábavy - nebo je to svätý, nepoškvrnený Boží Syn? Jsou námety

jako „hrích", „pokání" a „kríž" vhodné pro zábavné programy -

nebo je zde nespojitelný rozpor? Múžeme, smime chválit Hos-

podina extatickými techno- a hip-hop rytmy - nebo spíše duchov-

ními písnémi, žalmy a chválami (Ko 3,16)? Evangelikálové, kam

spéjete?

Rozlíšení, které dr. A. V. Tozer už pred mnohá lety vyjadril

sohledem na „starý a nový kríž", se pŕímo prorocky hodí na

současný vývoj v evangelikálním svete:

47

„Zcela nepozorované pronikl v moderní dobé do mnohá

véfících kruhu nový kríž... Ten starý kríž nemá se svétem nie

společného. Pro pyšnou Adamovu pfirozenost znamená smrt...

Ten nový kríž nestojí v protikladu ke svetu. Je to vlastné pfá-

telský kumpán, a když se mu správne rozumí, zdroj dobré, čisté

zábavy a nevinného požitku. Necháva lidi žít si nerušené.

Životní motivace zústanou nezmenené. Žije se dál pro své

vlastní potešení, jenže teď se zpívají kresťanské písničky, divá

se na kresťanské filmy, místo aby se zpívaly nevázané písničky

nebo pil tvrdý alkohol. Dúraz je stále ješté na požitku, ačkoliv

nyní je to požitek na morálne vyšší úrovni, pokud vubec

nedosáhl dokonce úrovne intelektuálni."

Na adresu kazatelú Tozer píše:

„Zvestovaní, které káže láskavé paralely mezi Boží a lidskou

cestou, je z biblického hlediska falešné a príšerný prečin na

srdcích posluchačú. Kristova víra vúbec neprobíhá paralelné se

svétem, ale rozdéluje ho. Když pŕijdeme ke Kristu, nepozve-

dáme svňj starý život na vyšší úroveň, ale nechávame ho na

kríži. Pšeničné zrno musí padnout do zeme a zemrít. My, kdo

hlásame evangelium, nemusíme si pfipadat j ako verejní zpro-

stredkovatelé, ktefí maj í mezi Kristem a svétem vytvofit dobrý

vztah. Nesmi nás ani napadnout, že bychom méli Krista pfi-

zpúsobovat pokroku, verejnému mínéní, športu či modernímu

vzdelaní. Nejsme néjací diplomati, nýbrž proroci, a naše posel-

ství není žádný kompromis, ale buď, a nebo!"

Jsme ješté dnes vubec schopni slyšet tento varovný hlas? Tako-

vý vývoj jisté ješté nezasáhl všechny „evangelikální" sbory a díla,

alespoň ne vtakovém rozsahu. A pfece se musíme ptát: Búdou

kresťané, ktefí uctívají takové úbohé a zploštélé „kresťanství",

vúbec schopni odolat antikristu a jeho pŕedchúdcúm?

S vody začínaj í vétšinou tam, kde je praktikovaní kresťanství

státem dovoleno, vjiných zemích zápasí kresťané spronásledo-

váním. Možná se to lidem naši „moderní doby" zdá nepŕedsta-

vitelné, a pfece ve 20. století bylo nejhorší prenasledovaní kfes-

48

ťanú všech dob. Náboženští statistikové Barret a Johnson odhadují

počet kvúli víre zabitých kresťanú od roku 33 do roku 1990 na 40

miliónu. Z toho pripadá 27 miliónu (tedy asi 2/3) na leta 1900 až

1990 - neuvéfitelné vystupňovaní! Die údaju Svetové evangelické

aliance, která odhaduje počet usmrcených kresťanú ve 20. století

mnohem vyše, veslo dvacáté století do dej in jako „století mučed-

níkú". Jen béhem pronásledování kresťanú za 26 roku vlády

diktátora Stalina zahynulo vice kresťanú, než za celá první tri

století po Kristu v rímske ríši. Podobné je tomu s pronásle-

dováním kresťanú v Číne za vlády Mao Ce-tunga. Kŕesťané obe-

tovali svúj pozemský život v komunistických diktatúrach, v islam-

ských státech, pracovních táborech a v mučírnách zneužívané

psychiatrie. K nejkrvelačnéjším pronásledovatelúm Židu a kresťa-

nú patrili mimo Stalina a Maa: Lenin (SSSR), Hitler (Nemecko),

Ceaucescu (Rumunsko), Hodža (Albánie), Idi Amin (Uganda) a

Kim D Sung (Severní Korea).

Ve východním bloku se koncern osmdesátých let 20. století po

pádu železné opony situace ponékud uvolnila, zato ve zbývajícich

komunistických státech jako Čína, Severní Korea, Vietnam a Laos

i v mnohá islamských zemí ch vybuchuj í opakované nové vlny

pronásledování. Štáty jako Alžírsko, írán, Libye, Saúdská Arábie

a Turecko j sou zeme snejvétším útlakem kresťanú. Vroce 1980

vydala „Panislámská konference" konaná v pákistánském Lahore

následující tajné usnesení:

„Celá oblast (Blízky východ, pozn. autora) musí být do roku

2000 úplné islamská, a to tak, že na Stŕedním východe musí být

všichni žijící, kteŕí se nestali muslimy - koptští kfesťané

v Egypte, kŕesťané v Iraku, íránu, Turecku, Libanonu, Sýrii... a

Izraelci úplné vyhlazeni."

V té míŕe se to, díky Bohu, nestalo. Výsledky jsou i tak dost

hrozné. 24 vlád afrických zemí se v lété 1990 semklo do „Orga-

nizace islam v Africe" (IAO). Na zakládajícím sezení bylo usne-

seno, že do vedoucích vládních míst búdou dosazováni pouze

muslimové, zavede se islamský právni rád „šaría" a kresťanství a

jiná nemuslimská náboženství se zlikvidují. Podlé stŕízlivých od-

49

hadu bylo jen v Súdánu béhem občanské války, která trvá od roku

1982, vyvraždéno púl až jeden milión kresťanú. Množí byli od-

vlečeni do otroctví a z časti Západem za drahé výkupné osvo-

bozeni. Deti z kresťanských rodin jsou loupeny a odvlékány do

islamských rodin, kde jsou násilné islamizovány, aby pozdéji j ako

vojaci bojovali proti kresťanúm.

Pán Ježíš pfedpovédél svým učedníkum: „Jestliže vás svet ne-

návidí, vezte, že mne mél v nenávisti drive než vás... Jestliže pro-

následovali mé, búdoupronásledovat i vás. " (J 15,18.20) „Tehdy

vás výdaji souženi a búdou vás zabíjet a budete nenávidení vsemi

národy kvuli mémujménu. " (Mt 24,9) Ale odmena téch, kdo verné

vytrvají, je veliká: „Nie se neboj toho, co máš vytrpét. ... Buď

verný až do smrti a dám ti korunu života." (Zj 2,10) Vzemích

nejtvrdšího prenasledovaní, jako v bývalém SSSR nebo v Číne,

Cirkev nej en prežila, ale dokonce vzrostla a duchovné vyzrála a

zesílila. Véfící Nemci z Ruska a Rumunska, ktefí po pádu železné

opony prišli na Západ, jsou opravdu pusobivym pfikladem niterné

lásky k Pánu Ježíši, která pravé v ohnivé peci souženi vzplála a

byla pročišténa. Opravdu platí: „... ale radujte se z toho, že j ste

účastníky Kristových utrpení, abyste se sjásotem radovali i pH

zjeveníjeho slávy." (lPt 4,13)

Bez zákona a lásky

Snad to nejotfesnéjší, co je pfedpovézeno pro poslední dny, je

odpadnutí mnohá kresťanú od víry, od Božích rádu a od lásky

k Bohu a lidem, a to pod nátlakem sveta kresťanství nepŕátelského:

„ Tehdy se množí pohorší a búdou se vzájemné zrazovat a nená-

vidét jedni druhé a povstane mnoho falešných prorokú a svedou

mnohé. A protože se rozmnoží nepravost (doslovné bezzákonnost),

láska mnohých vychladne." (Mt 24,10-12) Je to opravdu závažné

falšovaní biblického poselství, když se Boží láska agapé zvestuje

jako sentimentálni láska ke všem - nebo dokonce jako všecka

náboženství stmelující láska, sbratfující všecky lidi. Je tak zvésto-

ván pravý opak. Nikdy! Láska zpúsobená Duchem svätým dékuje

Hospodinu za dar vykoupení a zachováva Jeho zákony. Lásku a

50

poslušnost Božích fádú nelze od sebe oddélit. Láska se konkre-

tizuje dobrými skutky: „Láska nepúsobí bližnímu nie zlého;

plností Zákona je láska." (Ŕ 13,10) „Neboť to je láska k Bohu,

abychom zachovávali jeho prikázaní; a jeho prikázaní nejsou

téžká." (1J 5,3; viz také Ga 5,6; Žd 10,24; Jk 2,17)

Správne napsal Gerhard Maier: „Láska vychladne, když se

emancipuje od poddanosti Božím prikázaním." Bezzákonnost zna-

mená, že evangelium „... oprostené od Božího zákona, proménéné

tak v nízkou, lacinou milost pod nabubŕelým pojmem svobody

všecko dovoľuje... Bezzákonnost se často projevuje v oblasti sexu

a manželství... Vede dále k uvolnení lidských vírou nesených

svazkú v rodine a v cirkvi. Ničí dôveru, spolehlivost, pokoru, po-

vinnost, oddanost a poslušnost... Pojem ,vychladnutí' odráží ví-

tézství ledového egoismu a prázdnych fŕází." (G. Maier, Ma-

toušovo evangelium str. 278 násl.) Jinak fečeno: Princip požitku -

i v kresťanských sborech - vytlačuje Boží prikázaní i lásku k Bohu

a lidem. Všecko se točí jen kolem vlastního Já. Sebeurčení, sebe-

uskutečnéní a sebeláska se stávají klíčovými pojmy. Rúbem toho

je ovšem izolace a osaméní. „Nikdo se o mne nezajíma" - takové

volaní o pomoc se čím dál hlasitej i ozýva i v kresťanských spo-

lečenstvích. Obavám se, že velký nárúst duševních nemocí, odluk

a rozvodu v posledních desítiletích souvisí práve s tím „ochlad-

nutím lásky", o némž hovoril Pán Ježíš.

Naštéstí není ten obraz tak jednolité černý. Láska sice v „mno-

hých" ochladne, ne však ve všech (Mt 24,12). Vždycky zde búdou

nesobečtí Boží poslove - jistým zpusobem „andélé v lidské podo-

be" - kteŕí búdou nezištné sloužit druhým. Búdou Pánu Ježíši

verní. Jim platí zaslíbení: „Kdo však vytrvá až do konce, ten bude

spasen." (Mi24,13)

Nevesta proti Babylonu

Odpadnutí od víry jednotlivcú se sumarizuje v odpadnutí od

víry celých cirkví. „Nevéstka Babylon je zesvétštélá cirkev",

napsal v 19. stôl. profesor teológie Carl August Auberlen v souvis-

losti se Zjevením 17 {Prorok Daniel a Zjevení Janovo, Basilej

51

1857, str. 314). A učitel Bible René Paché výstižné poznamenáva:

Nevéstka Babylon „nepredstavuje toliko jednu určitou skupinu

odpadlých, ale všechna falešná náboženství sveta. Bylo mnoho

špatných kŕesťanú u katolíkú, ale stej ne tak u protestantú, u orto-

doxních a jinde. Duchovního cizoložství se dopouštéjí všichni, kdo

delí své srdce mezi Pána Boha a svet (Jk 4,4); ti, kdo prísne dog-

maticky odmítají obrácení; ti, kdo se vzdalují od víry v Bibli, když

popírají božství Pána Ježíše a smírčí moc Jeho krve; všichni, kdo

pronásledují jinovérce" {„Návrat Ježíše Krista", Wuppertal, 11.

vyd. 1987. str. 176 násl.).

„Ta ,velká nevéstka' je odpadla cirkev, která se zaslíbila Kristu

jako Jeho vlastnictví a nyní cizoloží se svétem." Je to „obraz ze-

svétštélého náboženství... svetský systém duchovního zmätení,

pokryteckého požitkáfství a cirkevní korupce v celé její ohavnosti"

(tamtéžstr.168).

Tato cirkev poslední ch dnú se v celé své zkaženosti projeví až

v antikristovském velikém soužení. A pŕece její stíny už dávno

vnímame. Mezi témi už jmenovanými znaky se mi zdají nasle-

duj í cí obzvlášť dúležité:

Babylon — cirkev posledních dnú

- pripodobňuje se svetu a zaméňuje Ducha svätého za ducha

doby(Zj 17,2; 18,3)

- dopouští se „smilstva", tzn. že pohanská božstva staví na

stejnou úroveň s Bohém Bible a stmeluje náboženství a

ideológie (Zj 17,2.5.15; Oz 1,2; 3,1)

- usiluje o peníze a moc (Zj 17,4.18; 18,7.9-19)

- je zvenčí nádherná, ale vnitŕné prázdna (Zj 3,1)

- opravdové véfící čím dál víc utlačuje (Zj 17,6)

- falešnými znameními a divy odvádí od spásnych ran Ježi-

šových (Mt 24,24; 2Te 2,9; Zj 13,13)

- pripravuje cestu antikristovi, který ji nejdŕíve zneužije pro své

kejklífství, ale pozdéji ji nechá padnout (Zj 17,3.16)

Nevesta - cirkev vykoupených

naproti tomu:

52

- skladá se z verících ve všech denominacích, které zná jen sám

Hospodin (IS 16,7; J 17,20-26)

- očekává návrat Pána Ježíše (Mt 24; 2Pt 3,11 násl.)

- nepfizpúsobuje se duchu doby, ale je solí a svétlem sveta (Mt

5,13 násl.; Ŕ 12,1; U 2,15-17)

ponížením, opovrhovaním a pronásledováním jde vstŕíc nebes-

ké sláve (Mt 10,9 násl.; 24,9-13; 2Tm 3,12)

- je verná Pánu Ježí ši j ako svému jedinému Pánu a Vykúpi teli a

odmítá veškeré náboženské sméšování (J 14,6; Sk 4,12)

- nedá se oklamat falešnými divy a znameními, orientuje se je-

diné podlé Božího slova, Písma svätého (Jr 23,28; 2Tm 3,14-

17)

- pripravuje cestu Pánu Ježíši tak, že volá mnohé, aby Jej

nasledovali (Mt 24,14)

Nyní se búdou jisté množí ptát: „Jak to vypadá s moji cirkví?

Mohu tam zústat?" Chvíle pro vystoupení z církve nastáva nejpoz-

déji tehdy, když jsou propagovaná učení a zpúsob života v rozporu

s Božím slovem. Ta chvíle nastane, když se svým členstvím

podilím na hfíšich druhých, napr. když cirkevní vedení propaguje

bludy nebo „žehná" stylu života, který odporuje Božímu slovu,

napr. homosexualite.

Vítézné tažení svetové misie

Naše líčení poslední doby má končit radostnou skutečností: ví-

tézným tažením svetové misie. Všechny útoky té „pŕedantikris-

tovské" doby mohou sice misii ohrozit, nemohou jí však zabránit.

Bude pokračovat dál a dál, dokud se Pán Ježíš nevráti. „A toto

evangelium království bude kázáno po celém svete na svédectvi

všem národúm a tehdy p fijde konec." (Mt 24,14) Lidé ze všech

kmenň na svete dostanou možnost slyšet spásne poselství o ví-

tézství Pána Ježíše na golgotském kríži. Búdou postavení pred

rozhodnutí buď pŕijmout Pána Ježíše j ako svého Spasitele, nebo

Jej odmítnout. O tom nespočetném zástupu zachránených čteme ve

Zjevení 7,9-10: „A hle, potom jsem spatril veliký zástup, který by

53

nikdo nemohl spočíst, ze všech národu a pokolení a lidí i jazyku,

jak stojí pred trúnem a pred obličejem Beránka, oblečení do bílých

rouch, a v rukou méli palmové ratolesti. A hlasité volali: »Spasení

náleží našemu Bohu, jenž sedí na trúnu, a Beránkovi!« "

Navzdory rostoucím omezováním v mnohá zemích zazname-

nala svetová misie ve 20. století velké pokroky. Tak v roce 1970 to

bylo 240 000 misionára, kterí nešli do cizích zemí radostnou zvést,

v roce 1995 to už bylo 398 000. V roce 1970 se evangelizovalo po

99 miliárd pracovních hodin, v roce 1995 již to bylo 417 miliárd

hodin evangelizace. Obrovský pokrok a nasazení! V polovine

sedmdesátých let se ročné rozšírilo 62 miliónu Biblí. Na celém

svete vychází na 300 000 rúzných kresťanských časopisu, každý

rok vyjde na 25 000 nových kresťanských knih, ovšem rňzné kva-

lity. Kolem zemékoule vysílá na 3 600 rozhlasových a televizních

kresťanských studií. Od roku 1970 do roku 1995 stoupl počet po-

sluchačú a divákú kresťanských poradu z 750 miliónu na 1,9 mi-

liardy.

Na svété se hovorí nejméné 6 000 jazyky. Bible, Nový zákon

nebo časti Bible jsou preložený do 2 300 jazyku, celé Bible do 380

hlavní ch jazyku, kterým rozumí na 98 % obyvatel planéty. Svetová

Biblická společnost, k níž patrí 135 národních společností, pracuje

na dalších asi 700 pfekladech. Bible je nejvíce prekladanou knihou

sveta.

Ďalší, velmi efektívni prostfedek evangelizace, je gramofónová

a magnetofónová misie. Spolupracovníci misie „Gospel Recor-

dings" namluví základní poselství, jak lze být spasený. Jednoduché

gramofóny a magnetofóny se otáčejí ručné, takže se témito sdélo-

vacími prostfedky múze dostat evangelium i do té nejzastrčenéjší

chatrče nékde v buši nebo pralese. Dosud se podarilo poselství

spásy natočit už v asi 5 000 jazycích.

Velká probuzení daroval Pán ve druhé polovine dvacátého

století v nékterých zemích Afriky, Indonésie, Latinské Ameriky,

v Číne a v Jižní Koreji. Odhaduje se, že jen v Číne po zhroucení

maoistické kultúrni revoluce uverilo na 50 miliónu lidí. V Latinské

Americe je dnes již 20 % obyvatel vyznávajícími kresťany. Jižní

Korea a nékteré africké zeme začaly vysílat vlastní misionáre

54

k nám, na bývalý „kresťanský Západ", kde už dávno žádné vý-

znamné probuzení nebylo.

Opravdu, pole zbelela ke žni a náš Pán se brzy vráti!

CO DÉLAT?

Berte vážne znamení Času!

Uvedli j sme si znamení, která poukazuj í na blízky návrat Pána

Ježíše. Možná si ten či onen pomyslí: Je to možné? Copak opravdu

se pred tisíciletími psalo o tom, co dnes prožíváme? Nejedná se pri

návratu Židú do púvodní vlasti, pri stupňovaní pfírodních kata-

strôf, vypuknutí AIDS, vzniku „nového svetového rádu", vystu-

povaní falešných prorokú a falešných Kristú a u všech téch

ostatních popsaných znaku současného vývoje spíše jen o náhodu?

Na to odpovídám: o náhodu by se mohlo jednat, kdyby tu stálo

izolovane pouze jedno znamení. Jak však lze vysvétlit, že dnes

zažívame čím dál zfetelnéji se rýsující naplnení všech znamení?

Zde zcela zrejmé jedná Búh a chce nám néco ukázat. Nechceme

se proto dopustit stejné chyby jako farizeové, jimž musel Pán Ježíš

ŕíci: „ Umíte rozeznat vzhled nebe, ale znamení téchto času roze-

znatneumíte?" (Mt 16,3)

Čiňte pokání a obráťte se!

Jestliže všecka znamení nám jasné svedčí, že Pán Ježíš se brzy

vráti, pak tomu, kdo to pozná a chce ujít Božímu soudu, zbývá jen

jedna možnost: „ Ver v Pána Ježíše Krista a budeš spasen ty i tvúj

dúm." (Sk 16,31) „ Vyznáš-li svými ústy Ježíše jako Pána a uvéfíš-

li ve svém srdci, že ho Búh vzkrísil z mŕtvych, budeš spasen...

Neboť každý, kdo by vzýval jméno Pána, bude spasen." (Ŕ 10,

9.13) „Proto čiňte pokání a obráťte se, aby vaše hŕíchy byly

smazány..." (Sk 3,19)

Jak je to smutné, když čteme, že lidé po Božích soudech veli-

kého soužení, „... kteŕí nebyli zabiti témito ranami, však nečinili

pokání ze skutku svých rukou (tj. modloslužby)... ze svých vrážd

ani ze svého čarodéjství, ze svého smilstva, ani ze svých krádeží."

(Zj 9,20-21) Ten, kdo Ježíše Krista prijme jako svého Spasitele a

55

Pána a Jemu náleží, má zapsáno jméno v knize života (Zj 3,5).

Ale: „Kdo nebyl nalezen zapsán v knize života, byl uvržen do

ohnivého jezera." (Zj 20,15) Zde se zcela jasné ukáže opravdovost

rozhodnutí, které každý z nás musí učinit: buď cele pro nebo cele

proti Ježíši. Strední cesta neexistuje (srov. Zj 3,15 násl.).

Nebojte se!

Když pomyslíme na množící se svody, prenasledovaní a kata-

strofy, mohlo by nám být z toho úzko. Pán Ježíš to všecko pfed-

povédél a fekl: „Budete pak slýchat války a zprávy o válkách.

Hleďte, abyste se nestrachovali, protože se to všechno musí štát. "

(Mt 24,6) Když véfící postihne prenasledovaní, dostanou se do

vézení a búdou podrobení pri výsleších mučení, Pán sám j im dá

„ústa a moudrost", jimž protivníci neodolají (L 21,15). A když

kresťane lásku k Pánu Ježíši potvrdí mucednickou smrtí, platí jim

zaslíbení: „A nebojte se téch, kdo zabíjejí telo, ale duši zabít

nemohou... Kdo nalezne svou duši, ten ji ztratí, a kdo ztratí svou

duši kvuli mne, ten j i nalezne." (Mt 10,28.39) „...ale ani vlas

z vaši hlavy se rozhodné neztratí. Svou vytrvalostí získejte své

duše." (L21,18-19)

Buďte stŕízliví a bdete!

Pán Búh se nás ujíma, to však nás nezbavuje zodpovednosti,

abychom byli stŕízliví a bdeli. Jinak bychom mohli snadno upad-

nout do nejakého svodu, který je zákernejší a nebezpečnejší než

prenasledovaní. Pfedevším však bychom mohli propást návrat

Pána Ježíše, jak se to stalo tém bláhovým péti pannám, které

zapomnély vzít s sebou olej (Mt 25,1-13). „Nespéme tedy jako

ostatní, ale bdéme a buďme stfízliví." (lTe 5,6) Bdít a být stfízlivý

znamená nenechat se zlákat na postranní cesty, které vedou od

Pána Ježíše, ale zústávat na úzke ceste, která vede k večnému

životu (Mt 7,13 násl.). Bdít a být stfízlivý znamená žít v niteraém,

živoucím obecenství s Pánem Ježíšem, mít v srdci Jeho Ducha,

milovat Pána a sloužit mu, poslouchat Ho a pŕijímat Jeho od-

pušténí.

Pokud takto žijeme, jsme pripravení ke dni vytržení. Vytržení

znamená: než se Pán Ježíš zjeví jako vladár celého sveta, vezme

56

k sobé nejdríve své vyvolené. „ Vždyť až zazrú zvolaní, hlas ar-

chandéla a Boží polnice, sestoupí sám Pán z nebe a mrtví v Kristu

vstanou jako první. Potom my, kdo zústaneme živi, budeme spolu

s nimi v oblacích uchváceni (vytržení) do vzduchu vstríc Pánu; a

tak budeme navždycky s Pánem." (lTe 4,16-18; viz také Mt 24,31;

L 17,26-36; 1K 15,51-58; Zj 3,10)

Množí vykladači si myslí, že vytržení nastane pred velkým

soužením a že do té doby žijící Cirkev nebude muset prožít tu

desivou vládu antikrista. Jiní si myslí, že vytržení nastane v dobé

velikého soužení; podlé toho by Pán Búh zasáhl na vrcholu utr-

pení. Jiní zase myslí, že k nemu dojde až po velikém soužení. Pro

každý z téchto výkladu je dostatek argumentu, ale die mého mí-

néní žádné není jednoznačné. Méli bychom ty jinak smýšlející

sourozence v lásce tolerovat a snášet. Já sám se držím jasných

výpovedí Písma, kde se fíká, že máme Pána čekat ustavičné.

Protože vytržení múze nastat kdykoliv, máme zde výzvu Ježíše

Krista: „Proto bdéte, neboť nevite, ve kterou hodinu pŕijde váš

Pán." (Mt 24,42)

Hledejte v Písmu!

O obyvatelích vBerii čteme ve Sk 17,11: „Tito však byli

ušlechtilejší než tesaloničtí. Prijali Slovo se vší dychtivostí a každý

den zkoumali Písma, zda jsou ty veci tak. " I pro nás platí výzva,

abychom dúkladné študovali Písmo. Jen tak budeme umét roz-

poznat znamení doby, provéŕovat rúzná učení a zarídit svúj život

podlé Boží vule. Nebezpečím poslední doby neunikneme bez

znalosti Božího slova, které to vše odhalí a ukáže východisko.

Bible je jako kompas, podlé néhož se múžeme orientovat.

Prorocké a apokalyptické kapitoly Písma by se dnes mély vice

studovat a pfedkládat posluchačúm vkázáních, biblických hodi-

nách a domácich skupinkách. Méli bychom se však spokojit s tím

chápaním, které nám Pán dáva, a neoddávat se nejakým fantas-

tickým spekulacím. K Písmu nemáme nie pŕidávat a nie z neho

ubírat, žádné texty nevytrhovat ze souvislosti, máme dbát na para-

lely a vykládat tak Písmo Písmem. Modlitba a pokora jsou práve u

apokalyptických Píšem alfou a omegou.

57

Na modlitbe buďte ustaviční!

Boží slovo je kompas, sloužící k naši orientaci, modlitba zá-

chranné lano, které nás zachraňuje pred utonutím a táhne vzhuru.

Modlitebník není nikdy sám, zakouší bezpečí a ochranu u nebes-

kého Otce, který bdí nad svými détmi a zachraňuje je z anti-

kristovského víru. Béda však tomu, kdo modlitbu zanedbáva!

Rýchle upadá do nebezpečí, že bude oddélen od zdroje života a

vydán bezmocné na pospas ideologiím ducha doby. „Proto bdéte a

modlete se v každý čas, abyste byli hodni uniknout vsetnu tomu, co

se má dít, a postavit se pred Synem človeka. " (L 21,36) Smime

nebeského Otce prosit ve jménu Pána Ježíše o ochranu, o vedení

Duchem, bdélost, odvahu ke svédectví, lásku khynoucím a pŕi-

pravenost na návrat Pána Ježíše. „O nie neméjte starost, ale za

všech okolností své žádosti skrze modlitbu a prosbu s díkučinéním

oznamujte Bohu." (Fp 4,6)

Nepripodobňujte se tomuto svetu!

„Cele pro Ježíše!" Takové heslo by mélo štát nad naším živo-

tem. Nebo jinak vyjádreno: „Buď cele Jeho, nebo nechej to celé

byt!" (v ném. slovní hfíčka: „Sei ganz Sein oder lass es ganz

sein!") Apoštol Pavel to vyjadril takto: „Proto vás vyzývam, bratŕi,

pro Boží milosrdenství, abyste vydávali svá tela jako živou obeť,

svätou a príjemnou Bohu, skrze vaši rozumnou službu. A nepŕi-

zpúsobujte se tomuto svetu, ale proméňujte se obnovením své

mysli, abyste mohli rozeznat, co je dobrá, príjemná a dokonalá

Boží vule." (Ŕ 12,1-2) Pokud se posvécení tyká, je se nad čím

zamýšlet: Nepatrí k tomu i jistá kresťanská zdrženlivost, která

vedomé odmítá se vystavovat antikristovským vlivúm? Musím

nutné mít televízor a vystavovat se vší té špíné a hnusu, na který se

„všichni" dívají?

Musím si bezpodmínečné koupit každý bestseller, který se

objeví na knižním trhu, jen proto, že to „všichni" čtou?

Musím se bezpodmínečné podfídit vkusu a úsudku „masy",

který ani možná není úsudkem vétšiny, ale který lidem vsugero-

vává nejaká malá nátlaková skupina, která má v rukou páku

sdélovacích prostfedkú a využíva manipulačního mechanismu?

58

Vedomé kladu pouze otázky a nepropaguji žádný zákon, pro-

tože dobre vím, že jsou v Cirkvi „slabí" a „silní" (1K 8). Nikdo by

se však nemél cítit natolik silný, že by nemohl propadnout duchu

doby. Už nejeden z Ježíšovy Cirkve padl, protože si myslel, že jen

tak z čistého zájmu by se mél informovat o okultismu. Proč se

však pouštét nékam do nebezpečné oblasti bez výslovného Božího

poverení? Mám-li však taková poverení, pak je treba predné být

pevné zakotvený v Božím slove a na modlitbe si vyprošovat Boží

ochranu.

Nakonec j ešte nesmime opomenout otázku, kdy pak človeku

zbude čas na ctení Božího slova, na modlitbu a na službu bližním,

když bude trvalé zaplavován sdélovacími prostŕedky a nekresťan-

skou literatúrou. Mohu to j ako kresťan zodpovédét, když marním

Pánem daný čas márnymi vécmi? Bible nás napomína: „Choďte

v moudrostipred témi, kdojsou venku, a vykupujte čas. " (Ko 4,5)

Neopouštéjte vaše společné shromáždení!

Satan se snaží Boží deti izolovat a tak je v jejich živote víry

zeslabit. Ve společném shromáždení se vzájemné roznecujeme

v lásce a dobrých skutcích, proto nemáme společné shromáždení

opouštét (Žd 10,24-25). Ve shromáždení véfící kresťan získava

silu a múze korigovat svúj život. Tomu, kdo je mimo společenství,

hrozí velké nebezpečí odpadnutí k nejakému sektáfství nebo

k ochladnutí lásky.

Pracujte, pokud je den!

Pán Ježíš jednou fekl: „Pŕichází noc, kdy nikdo nebude moci

pmcovat." (J 9,4) Je tedy na nás, abychom využili stávaj ícího dne

k práci. Naším heslem budiž: „Modli se a pracuj!" I když tento

svet pomíjí, i když Boží soudy nad ním již jsou zpečetené, nemúže

nás to, co se na svete deje, nechat lhostejné. Naším poslaním je

účinná láska k bližním, dokud nás zde Pán necháva. „Cožpak

nemáš lámat svúj chléb hladovému, pfijímat do domu utišténé, ty,

kdojsou bez prístreší? " (Iz 58,7) Jsme ve stejné situaci, jako lékaŕ,

který vi, že každý jeho pacient jednou zemre, ale presto delá, co je

v jeho silách, aby napomohl k jeho uzdravení a zmĺrnil jeho utr-

59

pení. Nesmime tomuto svetu a jeho obyvatelňm odmitnout pomoc,

protože jejich konec leží jen a jen v Boží race.

Čiňte učedníky všechny národy!

Jednaní kresťana naväzuje na nejvyšším místé tohoto misijního

poverení: „Proto jdéte, délejte učedníky ze všech národu; kŕtéteje

ve jméno Otce i Syna i Ducha svätého a učte je zachovával

všechno, co jsem vám prikázal. A hle, já jsem s vami po všechny

dny až do skonaní sveta." (Mt 28,19-20) Misie je kfesťanova

pozitívni odpoveď na antikristovské svody. Linie déjin spásy

Izraele, Církve, misie a svodu beží vedie sebe, dokud se Pán Ježíš

nevráti. Misie zachováva Cirkev od úteku ze sveta, který by

vzhledem k antikristovským útokum byl i pochopitelný. Hnací

silou kresťana však nemá byt únik, ale láska k hynoucím.

Zachovej vernost Pánu Ježíši!

Jen verní dosáhnou cíle. Jen kdo zústává v niterném obecenství

s Pánem, zustane zachován od nástrah antikrista a jeho pfed-

chúdcú. Jen kdo setrvá až do konce, obdrží korunu života: „A an-

délu církve ve Smyrné napiš: Toto praví Ten první i poslední, který

byl mrtvý a ožil: Znám tvé skutky, i soužení a chudobu (ale jsi

bohatý)... Nie se neboj toho, co máš vytrpét. Hle, ďábel uvrhne

nékteré z vás do vézení, abyste byli vyzkoušeni, a budete mít

soužení po deset dní. Buď verný až do smrti a dám ti korunu

života." (Zj 2,8-10) Základem radosti, která je naši silou i v téch

nejtéžších dobách, je jistota, že vítézství patrí Pánu Ježíši.

Vybojoval je na kríži na Golgoté. Od té doby se satan a jeho

pomocníci pokoušejí o odvetné údery. Čas je tlačí, protože se blíži

jejich konečná likvidace (Zj 12,9-12).

Jisté, antikrist ješte zrídí na zemi svoji krutovládu, ta však je

časové velmi omezená. Po „42 mésících" bude on i jeho falešný

prorok uvržen do „ohnivého jezera". Tam ho po skončení tisí-

ciletého království míru Ježíše Krista bude následovat sátan: „A

ďábel, který je (= národy) svädél, byl uvržen do jezera ohne a síry,

kde je i šelma a falešný prorok; a búdou trýznéni dnem i nocí na

veky veku." (Zj 20,10) Až bude ten zlý zbaven moci, uvede

60

Hospodin všechny, kteŕí zústali verní Jeho Synu Ježíši Kristu do

nebeského Jeruzalema: „A Búhjim setŕe každou slzu z očí a smrt

už nebude, ani nárek ani krik ani bolest už nikdy nebude; neboť

první veci pominuly. A Ten, který sedel na trúnu, fekl: »Hle, činím

všechno nové.«" (Zj 21,4-5a)

Budoucnost má j meno JEŽÍŠ

Existuje ješté nejaká budoucnost? Od této otázky jsme vyšli.

Kdybychom se dívali pouze na svet a kdybychom četli pouze

noviny, videli bychom všecko hodné černe. Když však otevŕeme

Bibli, odhalíme najednou za vším tím matoucím déním na svété

určitý plán a smysl. Poznávame, že udalosti se dostavují presné

tak, jak to bibličtí autori zapsali pred mnohá tisíciletími. Pak

vnímame, že existuje živý Búh, který tato znamení doby zcela

pfesné zjevil tak, jak je dnes prožíváme. Dovídáme se také, že tato

znamení nejsou poslední Boží slovo. Poslední poselství zní: Bu-

doucnost bude! A tato budoucnost má jméno: JEŽÍŠ!

Každý kresťan, který se tak nej en nazýva, ale opravdu véŕí

v Pána Ježíše Krista jako svého osobního Spasitele a Pána, má

pred sebou nádherný cíl. Jednou bude moci být už cele s Bohém,

hledét na Toho, který stvoril svet a tak velice své stvorení miloval,

že pro ne dal svého jednorozeného Syna na smrt (J 3,16). Jeho

bude chválit, jemu dékovat, u Neho je plnost života. Ješté dnes

volá: „Pojďte ke mne všichni, kteŕí pracujete a j ste obtéžkäni, ajá

vám dám odpočinout." (Mt 11,28) Tam budeme mít místo na

slávnosti, o níž se píše ve Zjevení 19,6-7: „Halelujah! Pán Búh

Všemohoucí se ujal kralování! Radujme se, jásejme a vzdejme mu

slávu, neboť nadešla svatba Beránkova a jeho manželka se

pripravila." Poslechnéme tedy pozvaní ze Zjevení 22,17: „A Duch

i Nevesta nkají: »Pnjď!« A ten, kdo slyší, ať fekne: »Pnjď!« A

kdo žízni, aťpŕijde, a kdo chce, ať zdarma naber e vodu života. "

61

Obsah

Pf edmluva vydavatele 5

Alarmuj ící znamení poslední doby 7

Znamení doby 8

Znamení v politice 10

Znamení v technice a hospodáfství 19

Znamení v prírode 25

Znamení v nabozenstvich a morálce 30

Znamení v souvislosti s Cirkví 43

Co délat? 55

63

Lothar Gassmann

Znamení poslední doby

Vydal: J3-ALEF, Boŕivojova29, 718 00 Ostrava-Kunčičky

Preklad: Ľudmila Hallerová

Jazyková úprava: PaedDr. Vera Mrkosová

Redakce: Ing. Ján Ostrolucký

Obálka: ETHICS Ostrava

Vydaní: první

Rok vydaní 2003

Tisk: TISKSERVIS Ostrava

ISBN 80-86509-09-5

Když se pak posadii na OJívetské hore,

pnstoupiii k nemu učedníci soukromé se

siovy: „Ŕekni nám, kdy to bude a jaké bude

znamení tvého príchodu a konce tohoto sveta?"

(Matouš 24,3)

Nenechte se od nikoho zadným zpúsobem

okJamat. Ten den totiž nenastane, dokud

napred nepŕijde odpadnutí a nebude zjeven ten

človek hŕfchu, ten syn zatracení... Príchod toho

bezbožníka odpovídá Satanovú púsobenf s jeho

veškerou moci, znameními a lživými zázraky

a s veškerým klamem nepravosti pro ty, kdo

hynou, protože neprijali lásku k pravde, aby mohJi

byt spasení. A proto na né Búh pošle mocné

púsobení bludu, aby uverili lži a aby všichni, kdo

neuverili pravde, ale našli zálibu v nepravostí, byli

odsouzeni. (2 Te 2,3.9-/2)

Table of Contents

Znamení poslední doby - (Original: Was uns die Zukunft bringt)